Võtan selle. Aitäh.
Vabandage.
Vabandust.
Vabandage.
Ema, miks sa ringi luusid?
Kohe algab ja teda pole.
Nan, lord Richardit pole.
Kõik on hästi. Mine alla.
Kuidas kõik hästi on?
Kas Conchita on riides? - Jah, riides. Mine alla.
Minust ei pidanud iial peaosatäitjat saama.
Lasin alati hea meelega
oma õel Jinnyl... - Küll ta tuleb.
...ja oma sõpradel selle eest võistelda.
Ma tean, et ta tuleb.
Tütarlastele õpetatakse, et kui lugu pole armastuslugu,
siis on see tragöödia.
Ja mul polnud mingit huvi... - Mis siis, kui ei tule?
...kummaski neist osaleda.
Kogu maailm teadis, et mu parima sõbra lugu oli armastuslugu.
Tormilisele armuloole nägusa Inglise lordiga
saab järgneda vaid üüratu kõrgseltskonna laulatus,
mis kindlustaks selle,
et need, kes veel Conchitat ei kadesta, teeks seda peagi.
Ent keegi ei kadesta pruuti, kelle peigmees välja ei ilmu.
On uudist?
Ei midagi. Ja allkorrusel? - Külalised pole märganudki.
Aga täna pidi tulema... - Conchie, ta tuleb.
...kauneim päev ja terve maailm on kohal.
Isver, kuidas teda vihkan. Sa ei kujuta ette, kuidas teda jälestan.
Issake.
Muidugi armastan teda. Ma tean, et armastan teda. Armastan.
Ma lihtsalt oleksin pidanud aimama.
Ta tundus eile nii kauge.
Richard pole iial kaugemal
kui siinsamas. - Nan.
Oleksin pidanud talle ütlema.
Aga ma ei taha, et ta abielluks minuga sunnist.
Tahan, et ta teeks seda, sest jumaldab mind.
Jah.
Olen ära lörtsitud.
Kus ta on?
Enamik külalisi on juba... - Kõik laabub.
Äkki hakkame kleiti selga panema
ja võibolla ta jõuab iga hetk... - Ei, Nan. Ma ei tea.
Mida me teeme? - Toon selle ära.
Ei, Nan, sa tolvan.
Mida sa teed?
Lõpeta. Mida sa teed?
Nan, sa oled segane. - Toon selle ära.
Oh heldust. - Mida ta teeb?
See tütarlaps!
Ma ei põgene ega miskit.
Ei! - Vabandust.
Oled kindel, et peaksid...
Leidsin! - Jaa, Nan!
Nan, näed kohutav välja.
Seda tahaks alati kuulda.
Tule sisse! Laulatus!
Jah, minu laulatus. - Jah, toimub laulatus.
Kellelegi ei meeldi sellest rääkida. - Tule ja tee end korda!
Laulatuseks. - Jaa, tead sellest.
Laulatuseks on raske liiga puhas olla.
Jah. - Kõik puhuvad asja nii sureks.
Kas sa tahad abielluda?
Ei... Ma ei... See polnud...
See polnud ettepanek.
Nan. Tule, Nan. Ma vajan sind. Tegutse. - Annabel, ära tekita segadust.
Emadega pole lihtne.
Ta pole mu ema. Ta on mu guvernant, prl Testvalley.
Tule sisse, palun. - Jah.
Ma tõesti pean...
Nan, vaata! Ta on kohal. See on Dicki tõld.
Muidugi on ta kohal!
Nan, tule! Pean riidesse panema! - Ta on kohal!
Ma abiellun!
Nan.
Ära ütle midagi.
Ma ei saanud öösel sõba silmale. Anna see Conchitale.
Ei. Ja ma ei usu, et sa tahad talle selle anda.
Conchitas pole raasugi halba.
Ei, muidugi mitte, asi on mu vanemates.
Ära süüdista vanemaid.
Mõistagi ei oleks nad tulnud.
Ma toon isegi hea ajal häda kaela.
Kas see suvi pole olnud hea aeg?
Conchitaga? - Jah.
Mul pole paremat aega olnud. Aga kas ta sobib Inglismaale?
Kas ta kohaneb?
Conchita ei jää kuskil märkamatuks.
Ta on nagu päike.
Ja täna... - Tänane päev on moepärast.
Conchita isa on vaimustuses, et oled lord,
ja tahab New Yorgile näidata, kui palju raha tal on.
Conchita armastab sind.
Heldeke.
Jah. Mida su vanemad sinult soovivad?
Ma ei tea. Et naaseksin koju ja käituksin mõistlikult.
Heldeke, Nan. Ta on imeline. - Jah.
Ma joobun temast. - Jaa! Sina ja Conchita.
Kes tahaks mõistlikult käituda? Ja kes tahaks märkamatult elada?
Kuhu sa lähed?
Sisse, et abielluda oma kauni...
imelise naisega!
Nan,
ütle Conchitale, et ma armastan teda.
Ta juba teab, sa tola.
Kutsar, peasissepääsu juurde. Ma abiellun.
Oled kõige kaunim olend, keda iial näinud olen.
Kui Jinny välja arvata.
Ja Lizzy.
Ja puudel.
Siis oled minu topp viies.
Topp viies? - Ei, kindlasti topp kuues.
Mõistagi ei soovi sa, et sind imetletaks.
Ma ei soovi meeste imetlust.
Võin iseend imetleda.
Sinuga on keeruline. Meiega on keeruline.
Pole lugu, toon... - Conchita, oled nii ilus.
Näed imeline välja.
Neiud, uue maailma terviseks.
Laulatused, mehed, peod.
Järjekord ei pea sama olema.
Mis on esikohal?
Kallikesed, esikohal oleme alati meie.
Alati. - Alati.
Kas kinnitame seda vere või šampanjaga?
Šampanjaga! - Muidugi!
EDITH WHARTONI ROMAANI AINETEL
Õnn kaasa.
Sa ei unusta mind Inglismaal, ega ju?
Kes sa oledki?
Ole pidu. - Meie olemegi pidu.
Pean sukapaelad ära võtma. Ajavad sügelema.
Daamid.
Vabandust.
Saame kokku.
Vabandust. - Vabandust.
Jooksen alatasa trepil inimestele otsa.
Jah. See on ohtlik, kui nendel tantsid.
Jah. Tavaliselt tavatsen ma trepist kõndida.
Jätan ehk mõne astme vahele, kui all on miskit, mida eriti rõõm näha on.
Tegu on mu elu halvima ajastusega, aga pean minema.
Kuhu sa lähed? - Koju. Mu ema hakkab surema.
Vabanda, uskumatu, et selle välja ütlesin.
Mitte et arstid kogu aeg...
Nad ei tea midagi.
Igatahes ei saanud ma enne tänast laevapiletit,
kellelt iganes palusin. Aga pean tõesti minema...
Jõuad koju ja su emal on hea meel sind näha.
Soovin, et tuleksid minuga.
Ma tulin, sealt siiani.
Meie esimene reis.
Muide, olen Nan. Nan St. George.
Nägemist, Nan St. George.
Oleme siin. Oleme selle keskel.
See võttis vaid viis aastat. - Jah. Vaid viis üürikest aastat.
Kullake, kui olime vanas tillukeses Saratogas naabrid,
poleks keegi uskunud...
Et kui siia kolime, tuled meile järele.
See koolitamata naer.
Kallis, oled nüüd siin.
Naudi seda.
Daamid.
Küllap on peo parim vaade siin.
Vaata. See on pr Paramore.
Ta on siin. Vaata ta kleiti.
Proua Paramore.
Lootsin teid kohata, et rääkida assambleeballi kutsetest.
Olen pr St. George, pr Paramore.
See on minu Jinny. Ta on üks pruutneitsidest.
Ja mu Lizzy. - Ah jaa, St. George.
Perekond Saratogast. - Elame nüüd linnas.
Mu mehel läks börsil ülimalt... - Tubli mees. Olete kõik tublid.
Pr Closson,
teie kanapeed passiks lordile. - Tänan.
Vabandust, ema, kas oleksin pidanud...
Ei. Käitusid õigesti. - Pr St. George,
kahjuks ei saa te sel hooajal ühtki New Yorgi balli külastada.
Ma ei näe ühtki põhjust... - Mu ema...
Leedi Brightlingsea.
Aga muidugi.
Jah. Mu ema palus, et kutsuksin teie, teie tütred
ja Conchita pruutneitsid, Londonisse.
Londonisse?
Päris Londonisse? Inglismaale?
Kas kõik Conchita pruutneitsid? - On olnud sahinaid, pr Paramore,
et mõnele peenete kommetega neiule on New York liiga kitsaks jäänud.
Väga kitsaks, olen täiesti nõus. - Jah, mina ka.
Ja sellega on kiire...
Hooaeg algab.
...et Jinnyt ja teisi debütante
saaks debütantide ballil esitleda.
Kuningannale.
See on leedi Brightlingseast väga lahke.
Ja, pr Paramore,
kui Jinny järgmisel hooajal naaseb, kui üldse naaseb,
astub ta võibolla teie assambleeballilt läbi.
Prl Testvalley, kas tunnete lord Richardit?
Annabel, nagu peagi avastad,
on Inglismaa väga väike.
Leedi Hopeleigh kirjutas eile ja palus meelde tuletada...
Pole leedi Hopeleigh asi mulle midagi meelde tuletada.
Jean Hopeleigh debüteerib sel nädalal kuninganna ballil.
Sa tead, et ta tulevik on sinu kätes.
Ema, Jean Hopeleigh võiks teada,
et ma ei abiellu kellegagi, kes jahib mind mu seisuse pärast.
Tal on sile nahk, suured silmad ja hea rüht, Theodore.
Ja ta pole arutu nagu mõni.
Sa tead, et need üritused...
Tean, et laseksid end asendada mehaanilise Tintageli hertsogiga,
kui see oleks sinu teha.
Jõllitamisega tulen toime.
Aga see kära ja jaburdus...
Lihtsalt, et näha, Theodore. Minu pärast.
Ja peenete kommetega neiu pärast.
Tule sisse tagasi, Nan.
Vaadake, Inglise puu.
Inglise põõsas!
Inglise lammas Inglise põllul.
Tervitus, lammas.
Nan, palun.
Jinny, su soeng läheb sassi.
Kuidas Jinny täna juuksed sätib?
Pähe.
Jah, ikka. Aga, Lizzy, lord märkab kindlasti, et su juuksed on läikivamad.
Ütlen lihtsalt, et sul on võrreldes Lizzyga säravam välimus.
Lizzy on mu parim sõber, ema.
Lord ja leedi Brightlingsey korraldavad meile uhke vastuvõtu.
„Brittlesey“, ema.
Olen sulle sada korda öelnud.
„Brittlesey“. Seda hääldatakse nii.
Ma olen selline. Mul ei jää meelde.
Lord Richardi vanemad on kindlasti võluvad.
Töötasite nende heaks. On nad seda?
Võluvad?
Jah. Jah...
omal moel.
Neid on terve jube vastik kari.
Ainult kaks vanemat, Virginia ja Elizabeth, on debütandid.
Ometi tulid nad terve karjaga.
James, sa ikka tead, et teise pojana
pead teenima varanduse või abielluma varaka naisega.
Nad on uusrikkad, jah, ja kindlasti on nad kohutavad,
ent kui New Yorgi heidikud peavad meid kitsikusest päästma,
siis peame selle invasiooni ära kannatama.
Vähemalt saame haljale oksale.
Mind müüakse parimale pakkujale?
Kas mul on valikut?
Jah, muidugi on. Neid on kaks.
Kas tal on minuta raske, Nan?
Isal? Muidugi.
Ja loodan, et tunned end temata suuremana.
Loodan, et te tüdrukud tunnete end alati suurena.
Meie? Me oleme hiiglased.
Vaata Jinnyt, ta on pilvelõhkuja.
Mabel! - Ma näen sind!
Võime kõik koos pilvelõhkujad olla.
Huvitav, kas Conchita on juba õnnest lõhkenud.
Tüdrukud!
Tüdrukud, tere!
Tüdrukud!
Conchie!
Nan! - Vaata aga.
Sa oled täiuslik.
Heldeke.
Neiud, neiud.
Nad pole hetkekski paigal. Mitte keegi neist.
Nad muudkui sahmerdavad.
Vaata ette, nad sahmerdavad meie suunas.
Peagi pole Inglismaal ühtki suguvõsa,
mille soontes ei voola Ameerika mürki.
Ent kuidas saame nendeta lubada endale mürki...
soontesse?
Imetled väljapanekut?
Olen juhuslik kõrvalseisja.
Nad on kõik sama rikkad kui Conchita?
Üks isadest on Ameerika sõjaväes.
Ameerika sõjaväes? Seda pole olemas.
Kutsuvad teda koloneliks.
Ameerika Ühendriikides võib iga hambaarst koloneliks saada.
Tüdrukud, te ei kujuta ettegi,
kui rängalt rasedus tantsimisele mõjub.
Lähme sisse. Näitan teile maja.
Kas rasedus on ka meie tantsuoskust pärssinud?
Mulle pole etteheiteid tehtud.
Milline õnnistus, pr Elmsworth, et Conchie rasedus on nii kaugele jõudnud.
Tõepoolest õitsele löönud.
Ja ta pulmast on nii vähe möödas.
Mõistagi tehakse nägu, et kuninganna avab hooaja,
kuid tegelikult on see alles linnupete.
Lõbus osa algab õhtul. Ballil.
Loodan, et teil on pidurõivad kaasas.
Kõik Londoni neiud õhkavad debütantide balli järele.
Nad on terve elu oodanud, et päris hertsogit näha
ja siis meestele trepil poseerida.
Nad on vanade asjade üle nii uhked ja unustavad, et tänapäeval
on meil radiaatorid ja elektrivalgustid.
Conchie, oled kombes?
See koht on ussipesa. Vaata, et sind ei salvataks.
Kas kõik tunnevad liblikaid kõhus?
Kullake, meie abikaasad teenisid ise oma varanduse,
seega ei lähe me liblikad siin korda.
Kuidas julgeme üldse olemas olla?
Meie ees on viis aastat uksi pauguga kinni löödud.
Olen üllatunud, et me ninad pole sellest lömmis.
Harjuge vaikuse ookeaniga ja ujuge selles, kuidas oskate.
Ma pole veel uppunud.
Kas supp pole taevalik?
See on nii punane. Ja soe.
Kas pole soe, pr Elmsworth? - On küll soe supp.
Olen inglaste kohta õppinud, et nad oskavad suppi soojendada.
Aga mitte liiga soe. See on tore leedi „Brightlingsea“.
Brightlingsea. - „Brittlesey“. Leedi Brightlingsea.
Tundsime New Yorgis sinust puudust, lord Richard.
Tal on liialt tegemist, et sinust puudust tunda.
Inglismaa pakatab tegevustest ja võimalustest meestele.
Ja meile tütarlastele on tore see, et saame kodus istuda
ja nende naasmist oodata.
Mis sul homme on, Richard? Ratsutamine, tulistamine, kaardimäng?
Loodan, et mitte kõik korraga.
See poleks...
Hobuse seljas.
Mulle meeldivad teie maalid, lord Seadown.
Kas need kõik meeldivad?
Nojah, mulle...
Mulle meeldivad mitmed neist.
Kindlasti on need varandust väärt.
Tore, et neid pole olnud vaja müüa.
Richardil on silma asjadele, mis on väärt palju raha.
Kas see on leedi Jane Grey?
Kus? - Temast on nii vähe portreesid.
Pidasin seda George Goweriks. Ent kui see on leedi Jane Grey, siis...
Siis on see Goweri jaoks liiga varane, eks ole?
Olen alati mõelnud, et üheksa päeva kuninganna olla
on väga lühike aeg, aga siis ületasin Atlandi ookeani.
See oli väga hea.
Mida teie portreest arvate, prl St. George?
Mulle meeldivad ta käed.
Kes kell on päriselt alles pool üksteist?
Mitte kellad ei käi aeglaselt, vaid see koht on uimane.
Tüdrukud, tundsin puudust ilust ja lobisemisest.
Seadown ei tundnud täna millestki puudust.
Ehk suudad homme ballil tähelepanu vältida.
Jah, ikka.
Saad siis kunsti kohta ekspertarvamust avaldada.
„Mulle meeldivad ta käed.“
Ma hoolitsen selle eest.
Lõpeta.
Kas küüsi üldse puhastad? Vaata seda.
Pidage. Homme... Pean teile oma kleiti näitama.
Ma... Lõpeta.
Ma lähen.
See on seda väärt.
Pea püsti, kullake. Oled endiselt kõige kaunim.
Ja üks päev olen kunagine kõige kaunim.
Mida paganat te seal teete?
Oleme inimesed.
Sa pole New Yorgis, Conchita. - Ma tean.
Mis „peoks olemisest“ sai?
Oled nüüd leedi Marable ja sul on aeg olla abikaasa.
Siin ei käitu keegi nii. Ma palusin sul hästi käituda.
Äkki peaksid koera võtma. - Ise tahtsid siia tulla.
Ma tahtsin sind. Ma armastan sind.
Ja mina armastan sind.
Aga need mõlemapoolsed altkulmupilgud ja pilked.
See on kui lahinguväli.
Ma naasen järgmisel nädalal.
Sa lahkud? Kui su naine on lapseootel?
Sul on veel mitu nädalat aega.
Aga ball?
Anna andeks. Pean mõneks ajaks ära olema.
Mul ei lubata sinuta minna.
Conchita, anna andeks. - Ma ei lähe siis. Tore.
Conchie, oled kombes? - Ei ole.
Ma ei lähe ballile.
Kui tahan, et mind ignoreeritaks ja hukka mõistetaks, võin koju jääda.
Ma ju ütlesin seda.
Ta ei pruugi Inglismaale sobida.
Aga sa ütlesid ka, et joobud temast. - Jah, joobunud on vahva olla.
Muidugi on, aga mitte iga päev.
Mitte hommikust õhtuni. Mitte mu vanemate silme all.
Eeldad, et pärast matust läheb kergemaks.
Mõistagi ei lähe.
Niisiis, homme on debütantide ball?
Jah.
Mida muud ikka teha?
Su ema oli kõige ilusam naine, keda iial näinud olen.
Täiesti kirjeldamatu.
„Nii madalale kui võimalik,“ ütles prl Testvalley.
Siis ulatab kuninganna oma käe...
Ja sa lakud seda.
Kas kuninganna märkab, kui kihar lahti tuleb?
Ema märkab.
Jah. Ja pea meeles, pea püsti, pilk alla.
Räägi kõigi meestega, kuid kasuta lühikesi sõnu,
et mitte kedagi segadusse ajada.
Ärge pärige. Linnul läks halvemini.
Jinny. Oota, kuni London sind näeb.
Tüdrukud, peate lubama, et tantsite peapöörituseni.
Tants? Nägid mu kingi? Ma ei saa kõndida. - Teen ise.
Tantsi peapöörituseni. Kuuled mind?
Anna tulla, Nan! Anna tulla!
Jinny, tule.
Olge nüüd, neiud. Praegu pole aeg mängida. Palun. Tõllad on teel.
Jinny, see on sinu tõehetk.
Saad ühe võimaluse, võta asja tõsiselt.
Tulge. - Conchie...
oled kombes?
Ma ei armastanud ju teda seepärast, et ta lord on?
Nüüd ta poleks nagu enam meeski.
Astusime laevale võrdsetena
ja iga tolliga, mis ta kodule lähemale jõudis,
kaugenes ta minust.
Heldeke, olen nii rõõmus, et siin oled.
Tead, Nan...
kui see laps sünnib, kas oleksid...
Ma olen siin.
Jah. - Ma olen siin. Muidugi olen.
Hästi. - Jah.
Sest see on päris laps. - Jah.
Kuidas sa...
Ja ta näeb välja nagu mina. Veab sel lapsel.
See on kogu laste mõte,
aga ta ei näe välja nagu nemad.
Mis siis, kui nad vaatavad mu last sama pilguga, millega mind vaatavad?
Ma olen siin. Ma luban sulle.
Päriselt? - Jah, muidugi.
Nan.
Nii et tüdrukud peavad lihtsalt trepist alla kõndima
ja siis mehed saavad valida?
Soovin, et Conchita oleks siin.
Milline tort.
Läheksin vaatama, aga suudan vaevu kõndida.
Mu kingad teevad mulle tüli.
Miks kõik...
Kes ta on? - Aukülaline,
Tintageli hertsog.
Hertsog? - Ei.
Inglismaa ihaldusväärseim poissmees.
Nan.
Just nii, neiud. Vaadake, kuhu astute.
Olen kuulnud, et hertsogi ema on tema eest juba valiku teinud.
Seal, vaata. Jean Hopeleigh.
Ja hertsog on täiuslik poeg.
Seal nad ongi.
Pea püsti, Jinny. Õlad taha.
14 on kobe.
Nan?
Räägitakse, et ameeriklased.
Sõnakad ja vulgaarsed.
Kujutage ette neid rahamägesid.
Kujutage ette neid selili ja jalad harkis.
Või kujutage ette neid inimestena, kes ei hooli te arvamusest
ega sellest, kas olete kuningas või härra.
Nan St. George.
Aken, kõrvarõngas, trepp.
Vabandust, ma lihtsalt vatran.
Sina.
Kas sul on villand?
Nad on nagu kariloomad.
Üsna karm hinnang. Minu meelest on nad kaunid.
Jah, on küll kaunid,
aga nad on ka vaimukad ja targad inimesed.
Kuidas su emaga on?
Mul on kahju.
Kas lähme?
Kindla peale.
Kas lähme?
Ma ei suuda otsustada, kas tahan seda süüa või end selles peita.
Pikk õhtu on ees. Jõuame kindlasti mõlemat teha.
Kas sa igatsed teda?
See on midagi enamat.
Emad on asendamatud.
Ma igatsen maailma, milles ta elas.
Tegelikult ma igatsen ka oma isa,
isegi kui olen temaga samas toas.
Mida paganat? Mis see oli?
Tantsime edasi.
See on väga hull, kas ole?
Enam hullemaks minna ei saa.
Sind ei tohi kõrgele lubada.
Kõrvarõngad, kingad... - Kõrvarõngas polnud minu süü.
Kui tulevikus seisad kasvõi tooli peale...
Mida? Mida sa siis teed?
Küllap takistan sind kuidagi.
Annabel!
Ma ütlesin sulle. Ta ei pidanud isegi huvi tundma.
Olid eile õhtul samasugune.
Kuidas mind temaga märgatakse?
Praegu märgatakse sind väga hästi.
Ma pingutan nii väga ja olen nii väsinud ning see kleit on nii kitsas.
Ja Nanile ei meeldigi sellised asjad:
lordid, tiitlid ja nii edasi. Ta peab seda tobedaks.
Tõsi. See on tobe. Kes tahab osaleda...
Mina tahan. Ma tahtsin kellegagi tutvuda.
Tulime nii kaugele ja sa tekitad sellise segaduse
ning nagu alati rikud kõik ära.
Olen kindel, et su õde pingutab nagu sinagi.
Ta viskas tordi sisse kinga.
Miks sa alati tema poolt oled ja teda kaitsed?
Kas sa üldse tead põhjust?
Kus su uhkus on?
Minu uhkus, Virginia?
See on siin.
Siinsamas.
See on Nanis ja sinus. Minu tüdrukutes.
Vabandust.
Sa ei mõista, Nan. Sa ei mõista. - Mida?
See ei erine New Yorgist. Siin lihtsalt vihatakse meid teisel põhjusel.
Ja mu töö on märgatud saada. - Aga sind märgati.
Kõik rääkisid, et sa... - Tegin pisikesi edusamme.
Samal ajal äratasid sina kõigi huvi,
ütlesid midagi vaimukat või tarka ja lasid meestel oma sõrmedelt torti lakkuda.
Mitte meestel, vaid ühel mehel. - See pole nali, Nan.
Mu elu sõltub sellest. See on oluline.
Ema seisab alati sinu eest ja seab sind minust ettepoole.
Kui ütlen, et olen tubli, vastab ta: „Nan on samuti.“
Kõik ei peaks su ümber keerlema.
Kõik ei peaks su ümber keerlema, kuna sa pole ta tütar, Nan.
Mida?
Poleks tohtinud seda öelda. - Mida öelda? Mida sa just ütlesid?
Ei, Nan. - Mida sa ütlesid?
Pole minu süü, et see saladus on. Ma olin väike laps.
Sa tead, milline issi on. - Mis saladus?
Üks issi armukestest sai...
Ema tahtis skandaali vältida.
Keegi ei teadnud ega tea.
Nan, ma poleks tohtinud seda öelda. Anna andeks.
Palun ära ütle emale, et rääkisin.
Palun, Nan. - Siin te olete.
Annabel, me oleme tulnud nii kaugele
ja tundub, et oled muutunud segavaks faktoriks.
Prl Testvalley tegi ettepaneku, et homme päikesetõusul,
kõigest nädalaks või kaheks... - Mõneks õhtuks, Nan.
Kindlused, millest rääkisime. Värske mereõhk Cornwallis.
Leedi Hopeleigh ütles, et Jean ootas sind ballil.
Tal on vaba voli oodata.
Ja mida sul vaba voli teha on, Theo?
Omaette jääda, ema,
kuni leian neiu, kes ei tea, kes hertsog on.
Ma ei tea, kust sellist olendit leida võib.
Mul on kõrini sellest, et mind jahitakse nagu metslooma.
Sirutan vist veidi jalgu.
Nan?
Nan!
Kas pangaga rääkisid? - Asi on hullem, kui arvasin.
Kuidas ameerika neiuga läks?
Jah, ma nägin teda...
ja usun, et kõik läheb plaanipäraselt.
Siis vajad seda.
Sinu ema oma.
Põrgu päralt,
inglise naised on läbi põlvede hakkama saanud
ilma igasuguse tobeda kärata.
Beebi tuleb. - Hästi.
Suru. Tubli tüdruk.
Ma ei teadnud, et keegi...
Ma ehmatasin sind, ma...
Kui oleksin teadnud, et siin keegi on, ma...
Ma palun vabandust.
Pole lugu.
Need pole vist minu omad. - Ei. Need oleks...
Need oleks vähe... - Kitsad?
Jah. - Jah.
Oled kunstnik?
Ma maalin. - Päriselt?
Ma lihtsalt...
Ma lihtsalt vaatasin valgust.
Kas see pole...
Ma ei kujuta ette paremat kohta maalimiseks,
kuigi ma olen vaevu pintslitki käes hoidnud.
Rand muudab meid kõiki kunstnikeks.
Jaa. Mitte ainult rand. Ka kaljud.
Ja loss. Kas oled lossi lähedalt näinud?
See on erakordne.
Küllap vist.
Igatahes, ma... - Igatahes...
Ma pean... - Jah.
Ma olen Nan.
Theo.
Theo? - Theo.
Kas tohib?
Issake. See on viga.
See on...
Ma... - See on lind.
See... - See on kaunis.
See näeb välja...
nagu konn või midagi. - Ei.
See on lootusetu. Alustasin otsast...
mingis mõttes.
Kujuta ette, mis sellest tulla võib.
Vabanda. See on vist haruldane,
et saad nii vabalt rääkida inimesega, keda nii vähe tunned.
Arvad? Minu arust on see kuidagi lihtsam.
Äkki võiksime...
Käin siin sageli maalimas või ujumas.
Ei, kardan, et naaseme koju New Yorki.
Sellest on väga kahju.
Edu sinu konn-lindudega.
Aitäh.
Head aega.
Tõlkinud Vova Kljain