Den tager jeg. Tak.
Undskyld.
Undskyld mig.
Mor, hvorfor lusker du rundt?
Det går snart i gang, og han er her ikke.
- Nan, lord Richard er her ikke. - Det skal nok gå. Gå nedenunder.
Hvordan skal det kunne gå?
- Er Conchita klædt på? - Ja, stort set. Gå ned.
Det var aldrig meningen, at jeg skulle være hovedpersonen.
Jeg var altid tilfreds
- med at lade Jinny, min søster... - Åh, han kommer.
...og mine venner konkurrere om alt det.
Jeg ved, at han kommer.
Piger lærer at tro på, at hvis en historie ikke er en kærlighedshistorie,
er den en tragedie.
- Og jeg var slet ikke interesseret... - Hvad, hvis han ikke gør?
...i at være indblandet i nogen af delene.
Hele verden vidste, at min bedste vens var en kærlighedshistorie.
En stormende forelskelse i en flot engelsk lord
kan kun følges op af et stort, fint bryllup for at sikre sig,
at alle, der ikke var misundelige på Conchita endnu, ville blive det.
Men ingen er misundelige på en brud, hvis gom ikke er dukket op.
Er han der?
- Nej. Og nedenunder? - Gæsterne har knap bemærket det.
- Men i dag skulle være... - Conchie, han skal nok komme.
...den smukkeste dag. Og hele verden er her.
Hvor jeg hader ham. Du aner ikke, hvor meget jeg afskyr ham.
Åh gud.
Jeg elsker ham selvfølgelig. Jeg ved, at jeg elsker ham.
Jeg... Jeg burde have vidst det.
I aftes virkede han bare så fjern.
Richard er aldrig længere væk
- end lige her. - Åh, Nan.
Jeg skulle have sagt det til ham, ikke?
Men jeg vil ikke have, at han gifter sig med mig, fordi han skal.
Han skal gifte sig med mig, fordi han forguder mig.
Ja.
Jeg er ødelagt.
Hvor er han?
- De fleste af gæsterne er allerede... - Det skal nok gå.
Hvad, hvis vi går i gang med at få kjolen på,
- så dukker han nok... - Nej, Nan. Jeg ved ikke.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg henter den.
Nej, Nan, din idiot.
Hvad er det, du laver?
Stop. Hvad laver du?
- Nan, du er skør. - Jeg henter den.
- Åh gud. - Hvad laver hun?
Den pige!
Jeg stikker ikke af eller noget.
- Nej! - Undskyld.
Er De sikker på, at De...
- Jeg fik den! Jeg fik den! - Ja! Ja, Nan!
Nan, du ser herrens ud!
Det er lige det, man har lyst til at høre.
Kom indenfor! Brylluppet!
- Ja, mit bryllup. - Ja, der er bryllup.
- Og ingen gider at tale om det. - Kom ind og gør dig i stand!
- Til brylluppet. - Det har De også hørt om.
Man kan åbenbart ikke blive for ren til et bryllup.
- Ja. - Sikke et postyr. Vil De giftes?
Nej, jeg... Jeg ville ikke... Det var ikke...
Det var ikke noget frieri.
- Nan. Kom nu, Nan. Jeg har brug for dig. - Annabel, stop alt det postyr.
De er svære, de mødre.
Det er ikke min mor. Det er min guvernante, miss Testvalley.
- Kom indenfor. - Ja.
Jeg er nødt til at...
Åh, Nan, se! Han er her. Det er Dicks karet.
Selvfølgelig er han her.
- Nan, kom nu! Jeg skal i tøjet! - Han er her!
Jeg skal giftes!
Nan.
Hør her, lad være med at sige noget.
Jeg har ikke lukket et øje. Giv det her til Conchita.
Nej. Og du ønsker heller ikke, at hun får det.
Der er intet ondt i Conchita.
Nej, naturligvis ikke, men det er mine forældre.
Du skal ikke klandre dem.
De ønskede ikke at komme. Jeg giver ikke andet end problemer.
Har det ikke været en vidunderlig sommer?
- Med Conchita? - Ja.
Jeg har aldrig haft det sådan. Men kan hun fungere i England?
Kan hun passe ind?
Conchita er ikke en, man ikke bemærker.
Hun er ligesom solen.
- Og i dag er det... - I dag er for syns skyld.
Conchitas far er forelsket i tanken om, at du er en lord,
og i at hele New York skal se, hvor mange penge han har tjent.
Conchita er forelsket i dig.
Du store.
Ja. Og hvad ønsker dine forældre, at du gør?
Det ved jeg ikke. Rejser hjem og begynder at opføre mig fornuftigt.
- Åh gud, Nan. Hun er et mirakel. - Ja.
- Hun beruser mig. - Ja! Det er dig og Conchita.
Hvem gider at være fornuftige? Hvem vil have et liv, ingen bemærker?
Hvor skal du hen?
Ind for gifte mig med min smukke...
...vidunderlige kone.
Nan,
sig til Conchita, at jeg elsker hende.
Det ved hun allerede, dit fjols.
Kusk, til hoveddøren, tak! Jeg skal giftes!
Du er det smukkeste, jeg nogensinde har set.
Bortset fra Jinny.
- Og Lizzy. - Og pudlen.
Nå, men så er du i min topfem.
- Topfem? - Nej, topseks, helt bestemt.
Og du har naturligvis ingen interesse i at blive beundret.
Jeg har ingen interesse i, at en mand beundrer mig.
Jeg kan vel beundre mig selv.
Du er så kompliceret. Vi er komplicerede.
- Det er fint. Jeg... - Conchita, du ser så smuk ud.
Du ser fantastisk ud.
Piger. For en ny verden.
Ægteskaber, mænd, fester.
Ikke nødvendigvis i den rækkefølge.
- Hvad kommer først? - Hvad der kommer først?
Det gør vi da altid, de damer.
- Altid. - Altid.
Skal vi sværge i blod eller champagne?
- Champagne! - Naturligvis!
BASERET PÅ EDITH WHARTONS ROMAN
Held og lykke.
Du glemmer mig ikke, når du rejser til England, vel?
Hvem var det, du var?
Wow.
- Vær festen. - Vi er festen.
Jeg må have strømpeholderne af. De kradser.
De damer.
Undskyld.
Vi mødes der.
- Undskyld. - Undskyld.
Jeg bliver ved med at støde ind i folk.
Ja. Det er farligt, når man danser på dem.
Jeg er ellers generelt en, der altid går ned ad trappen.
Måske et lille hop,
hvis der er nogen for foden af trappen, som jeg er glad for at se.
Det er elendig timing, men jeg er nødt til at gå.
- Hvor skal du hen? - Hjem. Min mor ligger for døden.
Undskyld, tænk, at jeg siger det højt.
Ikke at læger altid... Du ved...
De ved sjældent noget som helst.
Jeg kunne ikke få en billet til en båd førend i aften,
uanset hvem jeg spurgte. Men jeg er nødt til at...
De kommer hjem, og Deres mor bliver glad for at se Dem.
Hvis bare De kunne tage med.
Jeg tog med. Derfra og hertil.
Vores første rejse.
Jeg hedder forresten Nan. Nan St. George.
Så farvel, Nan St. George.
Så er vi her. Vi er midt i det.
- Og det tog kun fem år. - Ja. Fem korte år.
Min kære, da vi var naboer i lille Saratoga,
hvem ville da have troet...
At når vi flyttede hertil, ville I være lige i hælene på os.
- Det udannede grin. - Min kære, du er her nu.
Nyd det.
Mine damer.
Det er vist herfra, udsigten er bedst.
Se. Det er mrs. Paramore.
Hun er her. Se hendes kjole.
Åh, mrs. Paramore.
Vi håbede, at vi kunne tale med Dem om indbydelser til ballet.
Jeg er mrs. St. George, mrs. Paramore.
Og det her er min Jinny. En af brudepigerne.
- Og min Lizzy. - Åh, ja. St. George.
- Familien fra Saratoga. - Vi bor i byen nu.
- Min mand har klaret det godt på børsen... - Godt for ham. Godt for jer alle.
Mrs. Closson,
- Deres kanapéer er en lord værdig. - Tak skal De have.
Undskyld, mor, skulle jeg...
- Nej. Du gjorde det helt rigtige. - Mrs. St. George.
De kan desværre ikke deltage i nogen baller i New York i denne sæson.
- Jeg kan ikke se nogen årsag til... - Min mor...
Lady Brightlingsea.
Ja, naturligvis.
Ja. Min mor insisterer på, at jeg inviterer Dem og Deres døtre,
Conchitas brudepiger, til London.
London?
London-London? England?
- Alle Conchitas brudepiger? - Der har været snak om,
at for piger med et vist raffinement er New York blevet for begrænset.
- Meget begrænset. Helt enig. - Ja, jeg er også enig.
Og der er et ønske om...
Sæsonens start.
...at Jinny og de andre debutantinder bliver præsenteret til debutantballet.
For dronningen.
Dronningen.
Det er minsandten venligt af lady Brightlingsea.
Og mrs. Paramore,
i næste sæson, når Jinny vender tilbage, hvis hun vender tilbage...
...kan hun måske overtales til at kigge forbi Deres lille bal.
Miss Testvalley, kender du lord Richard?
Annabel, som du snart vil opdage, er England et meget lille sted.
Lady Hopeleigh skrev i går og bad mig minde dig om...
Lady Hopeleigh har ikke ret til at minde mig om noget.
Jean Hopeleigh gør sin debut i denne uge til dronningeballet.
Og du ved, at hendes fremtid er i dine hænder.
Mor, Jean Hopeleigh burde vide,
at jeg aldrig gifter mig med en, der kun vil have mig for min titel.
Hun har ren hud, Theodore. Pæne øjne, lige skuldre.
Hun er ikke indholdsløs, som andre er.
Du ved, at den slags fylder mig...
Jeg ved, at du ville lade dig udskifte med en mekanisk hertug af Tintagel,
hvis det stod til dig.
Jeg kan håndtere, at de stirrer. Men det er larmen og...
Du skal bare kigge, Theodore. For min skyld.
Og for en ung, dannet dames.
Kom ind igen. Nan.
- Se, et engelsk træ! - En engelsk hæk!
Et engelsk får på en engelsk mark!
Goddag, får.
Nan, kom så.
Jinny, dit hår bliver uglet.
Hvordan tror I, at Jinny sætter sit hår i aften?
På sit hoved.
Ja, muligvis. Men en lord kan nok se, at dit er mere glansfuldt.
Jeg siger bare, at din teint stråler sammenlignet med Lizzys.
Lizzy er min bedste ven, mor.
Vi får sikkert en storslået velkomst af lord og lady "Brightlingsey".
Det udtales "Brittlesey", mor. Jeg har sagt det hundrede gange.
"Brittlesey". Det er sådan, man udtaler det.
Jeg kan ikke få det ind i hovedet.
Jeg er sikker på, at lord Richards forældre er charmerende.
Du arbejdede for dem, miss Testvalley. Er de det?
Charmerende?
Ja. Ja...
På deres egen måde.
Der er en hel hæslig, forbasket flok af dem.
Kun Virginia og Elizabeth, de to ældste, er debutantinder.
Men de insisterer på at komme i flok.
James, som den næstældste søn
må du enten tjene din formue eller gifte dig til en.
De er nyrige, ja. Og jeg er sikker på, at de er rædselsfulde.
Men hvis New Yorks udskud kan bringe os held,
må vi udholde invasionen.
Så har vi i det mindste vores på det tørre.
Skal jeg sælges til højestbydende?
Og har jeg et valg?
Ja, naturligvis. Der er to af dem.
Vil han være fortabt uden mig, Nan?
Far? Naturligvis.
Og jeg håber, at du står mere rank uden ham.
Jeg håber, at I piger altid vil stå ranke.
Os? Åh, vi er de rene kæmper.
Se Jinny. Hun er rank som en skyskraber.
- Mabel! - Jeg kan se dig!
Vi kan alle være skyskrabere sammen.
Gad vide, om Conchita er ved at revne af lykke.
Piger!
Piger, hej!
Piger!
Conchie!
- Nan! - Se lige dig.
Du er perfekt.
Du store.
Piger, piger, piger.
De står aldrig stille. Ikke en af dem.
De tumler sådan omkring.
Pas på, for de tumler i vores retning.
Før vi ved af det, er der ikke en engelsk familie
uden amerikansk gift i deres årer.
Men hvordan får vi ellers råd til gift...
...eller årer?
Kigger du?
Jeg er bare tilskuer.
Og er de alle lige så rige som Conchita?
En af fædrene er i den amerikanske hær.
Sådan en findes ikke.
De kalder ham for "oberst".
I USA kalder de selv tandlæger for "oberst".
Piger, I kan ikke forestille jer, hvor hårdt
det er at danse, når man er gravid.
Lad os gå indenfor. Lad mig vise jer rundt.
Har vores evner på dansegulvet lidt under vores graviditeter?
Jeg har ikke fået nogen klager.
Sikke en velsignelse, mrs. Elmsworth, at Conchita er så langt henne.
Hun stråler.
Og så få måneder efter brylluppet.
De lader, som om det med dronningen er begyndelsen af sæsonen,
men det er bare eftermiddagsmåltidet.
Det er om aftenen, at det sjove begynder.
Så jeg håber, at I har taget jeres fineste tøj med.
Hver eneste pige i London er spændte på debutantindeballet.
De har ventet hele deres liv på at se en ægte hertug
og gå ned ad trappen for at finde en mand.
De er så stolte af, hvor gamle ting er, at de glemmer, at i den moderne verden
har vi nu radiatorer og elektrisk lys.
Conchie, har du det godt?
Det her sted vrimler med slanger. Pas på, at du ikke bliver bidt.
Kan alle mon mærke sommerfuglene?
Min kære, vores ægtemænd tjente deres penge på handel,
så vores sommerfugle er inferiøre.
Hvor vover vi overhovedet at findes?
Fem år med døre, der smækkes i ansigtet på os.
Det overrasker mig, at vores næser ikke er helt flade.
Væn jer til et stilhedens hav og svøm i det, så godt I kan.
Jeg er ikke druknet endnu.
Er suppen ikke himmelsk?
Den er så rød. Og varm.
- Er den ikke varm, mrs. Elmsworth? - Jo, den er godt nok varm.
Hvis jeg har lært noget om englænderne, er det,
at de er gode til at varme supper.
Men ikke for varm. Det er det gode ved det, lady "Brightlingsea."
- Brightlingsea. -"Brittlesey". Lady Brightlingsea.
Vi har savnet dig i New York, lord Richard.
Han har haft for travlt til at savne jer.
England bugner af aktivitet og muligheder for mænd.
Det skønne for os piger er, at vi får lov at sidde derhjemme
og vente på, at de kommer tilbage.
Hvad er det i morgen, Richard? Ridning, skydning... Kortspil?
Ikke på én gang, forhåbentlig.
Det ville ikke være...
Til hest.
Jeg kan godt lide malerierne, lord Seadown.
Kan du lide dem alle?
Åh, altså...
Jeg kan lide mange af dem.
De er garanteret en formue værd.
Hvor heldigt, at de ikke er blevet solgt.
Richard er god til at finde ting, der er penge værd.
Er det lady Jane Grey?
- La... Hvor? - Men der er så få portrætter af hende.
Jeg troede, at det var en George Gower.
Men hvis det er lady Jane Grey, er det...
Det er for tidligt til at være en Gower, ikke?
Jeg har altid troet, at det at være dronning i ni dage
var meget kort tid, men det var, før jeg krydsede Atlanterhavet.
Den var god.
Hvad synes De om portrættet, miss St. George?
Jeg kan godt lide hendes arme.
Er klokken virkelig kun halv elleve?
Det er ikke urene, der går langsomt. Det er stedet.
Piger. Jeg har hungret efter skønhed og snak.
Seadown hungrede ikke i aften.
Måske kan du forsøge ikke at tiltrække dig opmærksomhed til ballet.
Åh, ja. Naturligvis.
Jeg kan give dig lov til at lufte din kunstekspertise.
"Jeg kan godt lide hendes arme."
Det sørger jeg for.
Stop.
Renser du overhovedet negle? Se lige.
Vent. I morgen! Jeg vil vise jer den kjole, jeg skal have på.
Jeg... Stop.
Jeg er på vej.
Det bliver det værd.
Op med hagen, min kære. Du er stadig den smukkeste.
Og en dag vil jeg være den engang smukkeste.
- Hvad i alverden laver I herinde? - Vi er mennesker.
- Det her er ikke New York, Conchita. - Det er jeg skam klar over.
Hvad skete der med "at være festen"?
Nu er du lady Marable, så nu skal du være konen.
Det er ikke sådan, man opfører sig her. Jeg bad dig opføre dig passende.
- Måske bør du få dig en hund. - Du valgte selv at komme.
- Jeg valgte dig. Jeg elsker dig. - Og jeg elsker dig.
Men blikkene og hånen fra alle.
Det er en slagmark.
Jeg er tilbage i næste uge.
Rejser du? Med din kone i den her tilstand?
Der er flere uger endnu.
Hvad så med ballet?
Beklager. Jeg har brug for at komme væk herfra.
Uden dig vil de ikke lade mig tage med.
- Conchita, beklager. - Jeg kommer ikke med. Perfekt.
- Conchie, er alt i orden? - Nej, det er ikke.
Jeg skal ikke med til ballet.
Hvis jeg vil ignoreres og misbilliges, kan jeg bare blive hjemme.
Jeg sagde det jo. Hun passer måske ikke ind i England.
- Men du sagde også, at hun beruser dig. - Ja, og det er sjovt at være beruset.
Men ikke hver eneste dag.
Ikke fra morgen til aften. Ikke når mine forældre ser på.
Man forventer, at det bliver nemmere efter begravelsen.
Det gør det naturligvis ikke.
Så... i morgen. Debutantindeballet?
Ja.
Hvad kan vi ellers gøre?
Din mor var den smukkeste kvinde, jeg nogensinde havde set.
Et maleri fanger det ikke.
"Så lavt som muligt," sagde miss Testvalley.
Og så rækker dronningen hånden frem...
Og så slikker du på den.
Tror du, at dronningen bemærker, hvis en krølle løsner sig?
Mor bemærker det.
Ja, det gør hun. Husk nu. Hagen op, blikket ned.
Tal med alle mændene, men brug kun korte ord.
Vi skulle nødig forvirre nogen.
Ikke spørge. Fuglen har det værre.
Åh, Jinny. Bare vent, til London ser dig.
Piger, I skal love at danse, indtil I bliver svimle.
Danse? Har du set mine sko?
- Jeg kan ikke engang gå. - Jeg kan godt.
Dans, indtil I bliver svimle. Hører I mig?
Kom nu, Nan! Kom nu!
Jinny, kom nu.
Kom nu, piger. Det er ikke legetid. Kareterne er på vej.
Jinny, det her er dit øjeblik.
Du får kun det ene, så du skal tage det alvorligt.
- Kom, kom, kom. - Conchie...
Klarer du den?
Jeg forelskede mig ikke, fordi han var lord, vel?
Og nu er han ikke engang en ægtemand.
Vi steg på skibet som ligemænd,
men for hver centimeter han nærmede sig sit hjem,
gled han længere væk fra mig.
Åh gud, jeg er så glad for, at du er her.
Hør her, Nan...
Når barnet kommer, vil du så...
Så er jeg her.
- Ja. - Så er jeg her. Selvfølgelig.
- Godt. - Ja.
- For det er et rigtigt barn. - Ja.
Hvordan skal jeg overhovedet...
Den kommer til at ligne mig. Sikke et heldigt barn.
Det er jo pointen med børn, men det kommer ikke til at ligne dem.
Hvad, hvis de ser på mit barn, som de ser på mig?
Jeg skal nok være her. Det lover jeg.
- Gør du? - Ja, selvfølgelig.
Åh, Nan.
Skal pigerne bare gå ned ad trappen, og så får mændene lov til at vælge en?
Bare Conchita var her.
Den kage.
Jeg ville gerne se nærmere på den, men jeg kan knap nok gå.
Mine sko generer mig virkelig.
Hvorfor...
- Hvem er han? - Æresgæsten.
Hertugen af Tintagel.
- Hertug? - Nej.
Den mest eftertragtede ungkarl i England.
Åh, Nan.
Sådan, piger. Kig, hvor I går.
Men jeg hører, at hertugens mor allerede har valgt for ham.
Der, se. Jean Hopeleigh.
Og hertugen er den perfekte søn.
Der er de.
Hagen op, Jinny. Skuldrene tilbage.
Nummer 14 er fin.
Nan?
Amerikanere, siger de.
Djærve. Og vulgære.
Forestil dig alle de penge.
Forestil dig dem på ryggen med spredte ben.
Eller forestil dig dem som mennesker uden interesse i jeres meninger.
Uanset om I så er konger eller jævne herrer.
Nan St. George.
Vindue, ørering, trappe. Undskyld, jeg siger bare ord nu.
Dem.
Har De fået nok?
De er som kvæg.
Det er da lidt groft. Jeg synes, at de er vidunderlige.
Ja, de er skam vidunderlige.
Men de er også mennesker, der er sjove og kloge.
Hvordan har Deres mor det?
Det gør mig ondt.
- Skal vi? - Helt bestemt.
Skal vi?
Jeg ved ikke, om jeg helst vil spise den eller gemme mig i den.
Det er en lang aften. Vi kan nok finde tid til begge dele.
Savner De hende?
Det er mere end det.
Mødre er uerstattelige.
Jeg savner verden, da hun levede i den.
Og faktisk savner jeg også min far.
Selv når vi er i samme lokale.
Hvad i alverden? Hvad var det?
Bare dans videre.
Det er virkelig slemt, ikke?
Det kan ikke være værre.
De bør aldrig få lov til at være højt oppe.
- Øreringe, sko... - Øreringen var ikke min skyld.
Hvis De fremover så meget som står på en stol...
Hvad? Hvad gør De så?
Stopper Dem på en eller anden måde.
Annabel!
Jeg sagde det jo. Hun skal ikke engang forestille at være interesseret.
Det var det samme til middagen i aftes.
Hvordan skal jeg få folk til at bemærke mig, når hun er der?
Du får folk til at bemærke dig nu.
Men jeg prøver virkelig, og jeg er så træt, og kjolen er så stram.
Og Nan kan ikke engang lide alt det her.
Lorderne og titlerne og den slags. Hun mener, at det er fjollet.
Ja, det er dumt. Hvem gider at være en del af det her...
Det gør jeg. Jeg kan lide det. Jeg ville gerne møde en.
Vi er kommet den lange vej, og du laver postyr
som altid, og alting er ødelagt.
Din søster gør sit bedste ligesom dig.
Hun tabte en sko ned i en kage.
Hvorfor tager du altid hendes parti? Ved du overhovedet selv hvorfor?
Hvor er din stolthed?
Min stolthed, Virginia?
Den er her. Lige her.
Min stolthed er Nan og dig. Mine piger.
Undskyld.
- Du fatter det ikke, Nan. Det gør du ikke. - Hvad?
Det er ikke anderledes end i New York. Her hader de os bare af andre årsager.
- Det er min opgave at blive bemærket. - Du blev bemærket.
- Alle derinde sagde... - Jeg gjorde et lille fremskridt.
Og imens er du så fascinerende og finder på sjove og kloge ting at sige
eller får mænd til at slikke kage af dine fingre.
- Det var ikke mænd. Det var en mand. - Det er ikke nogen spøg, Nan.
Det her er mit liv. Det betyder noget.
Mor forsvarer dig altid og lader dig komme før mig.
Når jeg siger, at jeg gør det godt, siger hun: "Det gør Nan også."
Det bør ikke handle om dig.
Det skal aldrig handle om dig, for du er ikke hendes datter, Nan.
Hvad?
Det skulle jeg ikke have sagt.
Hvad? Hvad sagde du... Hvad var det, du sagde?
- Nej, Nan. - Hvad var det, du sagde?
Det er ikke min skyld, at de har holdt det hemmeligt.
Jeg var kun en lille pige.
- Du ved, hvordan far er. Han... - Holdt hvad hemmeligt?
En af fars eskapader...
Mor ville undgå en skandale.
Ingen vidste det. Ingen ved det. Jeg skulle ikke have sagt det. Undskyld.
Du må ikke sige, at jeg har sagt det.
- Kom nu, Nan. - Der er I.
Annabel, vi er kommet den lange vej, og du skabte et vist postyr.
Miss Testvalley har tilbudt at I i morgen ved daggry
- i en uge eller to... - Rolige aftener, Nan.
De slotte, vi har talt om. Den friske havluft i Cornwall.
Lady Hopeleigh siger, at Jean ventede på dig til ballet.
Det står hende frit for.
Hvad står så dig frit for, Theo?
At få lov at være i fred, mor,
indtil jeg møder en pige, der ikke ved, hvad en hertug er.
Jeg ved ikke, hvor man skulle finde sådan et væsen.
Jeg er træt af at blive jagtet som et vildt dyr.
Jeg strækker benene.
Nan?
Nan!
- Har du talt med banken? - Det er værre, end jeg troede.
- Hvordan gik det med den amerikanske pige? - Ja, jeg så hende...
...og det går efter planen.
Så får du brug for den her.
Din mors.
I guder.
Engelske kvinder har gjort det her i generationer
uden at lave sådan et ståhej.
- Barnet kommer. Barnet kommer. - Okay.
Pres til. Dygtig pige.
Jeg vidste ikke, at der var nogen...
Jeg forskrækkede dig. Jeg...
Hvis jeg havde vidst, at her var nogen, ville jeg...
- Undskyld. - Det er okay.
Det er vist ikke mit.
Nej. Den ville være...
- Den ville være temmelig... - Begrænsende?
- Ja. - Ja.
Er du kunstner?
- Jeg maler. - Gør du?
Jeg...
Jeg kiggede bare på lyset.
Er det ikke bare...
Jeg kan ikke forestille mig et bedre sted at male,
men jeg har knap holdt på en pensel.
Stranden gør os alle til kunstnere.
Ja. Det er ikke bare stranden. Det er klipperne.
Og slottet. Har du set slottet tæt på?
Det er fantastisk.
Det er det.
- Nå, men jeg... - Nå...
- Jeg må hellere... - Ja.
Jeg hedder Nan.
Theo.
- Theo? - Theo.
Må jeg?
Åh gud. Det er helt forkert.
Det er...
- Altså, jeg... - Det er en fugl.
- Altså, det... - Den er smuk.
Altså, den ligner en...
- ...frø eller sådan noget. - Nej.
Det er håbløst, så jeg er startet forfra.
På en måde.
Tænk, hvad det kan blive til.
Undskyld. Det er sjældent,
at man kan tale så frit med en person, man kender så lidt.
Synes du det? Jeg synes, at det gør det nemmere.
Måske kan vi...
Jeg kommer her ofte for at male eller svømme.
Nej, vi skal desværre tilbage til New York.
Nå, det var da en skam.
- Held og lykke med dine frøfugle. - Tak.
Farvel.
Tekster af: Helle Virenfeldt Smith