‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫קדימה!‬
‫רואה? הכול הסתדר.‬
‫אני רוצה להיות אות!‬
‫- ילד של סבתא -‬
‫כן, מה דעתך? כן!‬ ‫-זהירות, אחי!‬
‫קדימה! כסף גדול! ניקוד גבוה!‬
‫כן, נראה אותך!‬
‫כן, למעלה משמאל!‬
‫שימי צעיף!‬
‫חולצה בחוץ.‬ ‫-באמת!‬
‫לא!‬ ‫-ניקוד גבוה!‬
‫קדימה!‬
‫שדרוג. תשיג יכולת־על!‬
‫אני עובר.‬
‫אל תשימו לב אליי.‬ ‫-אבא, זוז! בבקשה!‬
‫אבא, נו!‬ ‫-איזו שאיבה יפה.‬
‫אבא, זוז! זוז, אבא!‬
‫הלכה עצם השוקה.‬
‫אני אפתח.‬
‫קיבלת חבילה.‬
‫לא בא לי.‬ ‫-למה אתה לא פותח?‬
‫ילד לא מקבל דואר כל יום. אנחנו לא מבוגרים,‬
‫עם מגזינים מבריקים וחשבונות אשראי מפוארים.‬
‫אני כבר יודע מה זה, מקס. זה מסבתא שלי.‬
‫ואו! חישוק ומקל! אפשר לשחק בזה?‬
‫תעשה חיים.‬
‫בחיי, זה מבאס.‬
‫למה ביקשת את זה?‬ ‫-לא ביקשתי.‬
‫סבתא קונה לי את אותה המתנה מדי שנה,‬ ‫ביום הנכדים הבינלאומי.‬
‫עצם השכם שלי!‬
‫היא שונאת אותך?‬ ‫-לא, מקס. היא לא מכירה אותי.‬
‫לא פגשת את סבתא שלך?‬
‫לא, וזה חלק מהבעיה.‬
‫כלומר, למה לשלוח לי משהו,‬ ‫אם את לא טורחת לברר מה אני אוהב?‬
‫סבתא מניחה שאני אוהב חישוקים ומקלות‬ ‫כי היא בטח אוהבת חישוקים ומקלות.‬
‫כדי להכיר אותי‬ ‫צריך רק לבקר מדי פעם, או להתקשר,‬
‫או אפילו לשלוח מכתב‬ ‫שיגרום לי לסמס לה כדי להימנע ממכתבים.‬
‫אבל לא. סבתא תמיד‬ ‫שולחת לי את אותם חישוק ומקל.‬
‫מה היא חושבת?‬ ‫שאם היא תמשיך לשלוח, אוהב את זה?‬
‫אני רוצה סבתא שיודעת מה אני אוהב!‬
‫לך לסבתא. תגיד לה מה אתה אוהב.‬
‫בעיה. אני לא יודע איפה היא גרה.‬
‫אני יודע.‬
‫היא גרה בדרט?‬ ‫למה ההורים שלי לא הכירו בינינו?‬
‫אם זה כמו הוריי, הם שונאים אותה.‬
‫אני בסדר.‬
‫- דרט‬ ‫בית, סבתא -‬
‫- לחם ברג'ל -‬
‫תחנה ראשונה.‬
‫רגע, באמת?‬
‫המון אנשים נעלמו, חשבתי שעבר יותר זמן.‬
‫- להשכרה -‬
‫למה סבתא שלך גרה במקום כזה בז'?‬
‫"ברוכים הבאים לבית של סבתא.‬ ‫דמי כניסה: חיבוק אחד"?‬
‫- ביתי הוא משרדי -‬
‫זה רק בניין משרדים.‬ ‫אני מניח שהכול היה לשווא.‬
‫- מזהה משתמשים… -‬
‫אני מכונת בינה מלאכותית‬ ‫לשכפול וייצור מתנות.‬
‫שמי "סבתא".‬
‫שירות הגשמת מתנות במקום אחד.‬
‫אני מסוגלת ללמוד ולשכנע ילדים‬ ‫שהסבים שלהם באמת קיימים.‬
‫תיהנה מהמתנה שלך!‬
‫סבתא שלך היא מכונה?‬
‫אני לא רואה את הדמיון.‬
‫לא, מקס. אתה לא מבין?‬
‫ברור שהיא חלק משירות‬ ‫חלוקת מתנות שהוריי רשמו אותי אליו.‬
‫חשבתי שתעריך את זה, ילד בועה.‬
‫היי, למי קראת…‬
‫רגע, יש לך רגשות?‬
‫ועוד איך כן, טוסיק חשוף.‬
‫ואני לא מוכנה שתתחצף.‬
‫סליחה, לא התכוונתי להעליב,‬ ‫אבל המתנות שלך לא ממש אישיות.‬
‫אז תגיד להורים שלך.‬
‫הם לא סיפרו לי עליך,‬ ‫לכן קיבלת מתנת ברירת מחדל.‬
‫חישוק ומקל.‬
‫חישוק ומקל!‬
‫מה אם תלמדי עליי הכול?‬
‫תוכלי לייצר מתנה ג'יימסית?‬
‫כמובן. לא הבנת את התיאור של שמי?‬
‫מקס, נתראה אחר כך.‬
‫אקח את סבתי המלאכותית והמוזנחת‬ ‫מביתה העלוב ליום שכולו עוסק בי.‬
‫ילד וסבתו המדפסת.‬
‫מעולם ראיתי משהו יפה יותר.‬
‫מלבד שקיעות, גורי לוטרות ו…‬
‫בוטנים!‬
‫ככה ילדים מכייפים?‬
‫כן, ילדים אוהבים להתרומם לגובה.‬
‫אין לך חברים, ג'יימס!‬
‫אתה צריך לבלות בפארק עם מדפסת!‬
‫היי, זו סבתא שלי!‬
‫כן, בטח. זו סבתא שלך,‬ ‫וסבתא שלי היא הסוסה הזו!‬
‫אתה לא…‬
‫אם זו סבתא שלך,‬ ‫אני מבינה למה היא אומללה.‬
‫הנכד שלה הוא גוש נפוח וחסר התחשבות,‬
‫ומדי יום היא בוודאי מתחרטת‬ ‫שהיא פגשה את סבך בקוני איילנד.‬
‫אל תקשיבי להם, סבתא. בואי נלך מפה.‬
‫הגנת עליי.‬
‫לא יכולתי להתאפק.‬
‫לפתע נמלאתי בזעם שהרתיח את הדיו שלי.‬
‫את מרגישה כמו כל סבתא,‬
‫את מגוננת על נכד שלא באמת שלה.‬
‫בואי נהנה מהדברים היפים.‬
‫היי, בוב אומן.‬
‫אתה יודע שהספסל שלך לא נוח, נכון?‬
‫אבל לא אכפת לך, נכון?‬
‫ברור שלא, הוא מת.‬
‫למה צריך למות כדי לקבל ספסל עם הקדשה?‬
‫איזה מין אדם מונצח בספסל ולא בפסל?‬
‫זו מחמאה אמיתית.‬
‫תכניסי את זה לנתונים שלך.‬
‫הבנתי. פסל, טוב. בוב אומן, זבל.‬
‫לולא הבנתי את המצב, הייתי מנחש‬ ‫שקיבלתי חוש הומור עוקצני ממך.‬
‫נכון, זה כאילו שאנו באמת משפחה.‬ ‫ספר לי עוד על הנכד שלי.‬
‫ובכן, אני אוהב…‬
‫קלטת את הבחור הזה?‬
‫כן. אף אחד לא ביקש ממנו לתקלט בפארק!‬
‫בהחלט כך.‬
‫מי מגיע למקום ציבורי‬ ‫ומחליט שהוא ישנה את הפסקול?‬
‫אני מרגישה שאנחנו מכירים מתמיד.‬ ‫-זוהי רק ההתחלה, סבתא.‬
‫יש עוד הרבה סיבות לחבב אותי.‬
‫- נתונים -‬
‫אתה צודק. הדבר הזה גרוע!‬
‫- בית קולנוע -‬
‫אל תשכחי משקפי תלת־ממד.‬
‫אני מדפסת תלת־ממד, ג'יימס.‬ ‫מבחינתי הם פשוט "משקפיים".‬
‫- פודבול ג'ו'ס‬ ‫נביא הגביע -‬
‫אקח טעימה… מהכול.‬
‫- טוטי פרוטי‬ ‫שגעון של שוקולד -‬
‫למה רק בגלידריה‬ ‫אפשר לקבל כמה טעימות שבא לך?‬
‫זו תופעה תרבותית שלא קיימת בשום מקום אחר.‬
‫כן, לא נכנסים לפיצריה‬
‫ומבקשים משולש זעיר בכל טעם.‬
‫נכון שאין עליה?‬
‫זה עולה 55 דולר ו-70 סנט.‬
‫בשלט כתוב "טעימות בחינם"!‬
‫- טעימות בחינם -‬
‫"שלוש הראשונות בחינם, השאר עולות כסף"?‬
‫אל תדאג, סבתא תשלם.‬
‫תודה, סבתא.‬
‫בוב אומן? את לא בוב אומן.‬
‫אני מכירה את בוב אומן.‬
‫הוא ספסל.‬
‫- בוב אומן -‬
‫הדפסת את הכרטיס שלו?‬
‫אני מדפסת, זה הקטע שלי.‬
‫אני מתקשרת לאבטחה.‬
‫רוקסן, המדפסת הזו מבצעת הונאת גלידה.‬
‫רוצי!‬ ‫-איך? אין לי רגליים.‬
‫- תפירה -‬
‫אוף!‬
‫מה קורה?‬
‫אתה מתנשם כמו קשיש?‬
‫לא, למה עצרנו?‬
‫סליחה, ילד. נגמר לי הכבל.‬
‫תחזיקי חזק. אנחנו יוצאים לסיבוב.‬
‫"תחזיקי חזק" זה שמי השני.‬
‫זוזו הצידה!‬
‫משמאלך!‬
‫מימינך!‬
‫רום צימוקים.‬
‫פנו דרך!‬
‫עוף, חצוף!‬
‫מאחוריך!‬
‫- לזכרו של בוב אומן -‬
‫זהירות!‬
‫שילמתי המון כסף על הספסל הזה.‬
‫אנחנו באים.‬
‫ימי שני, לא ככה?‬
‫מקס, למה אתה עדיין כאן?‬
‫מה? אני לא יכול ללכת,‬ ‫אני מכניס מסמכים לצינור!‬
‫איך עבר עליך היום?‬ ‫-מדהים.‬
‫לא חשבתי שלמדפסת ולי יש משהו במשותף,‬
‫אבל סבתא הוכיחה שטעיתי.‬ ‫-כן, אנחנו כמו תאומים.‬
‫טוב, עכשיו אני רואה את הדמיון.‬
‫ולכן אני יודעת מה הוא אוהב.‬
‫זה היה טוב.‬
‫אני יותר טוב מבוב אומן!‬
‫כן, אבל זה לא אומר הרבה.‬
‫הוא מת.‬
‫רגע, מי?‬
‫אני לא מת.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬