EN NETFLIX-SERIE
Skynda!
Ser du? Allt gick bra.
Jag vill vara en bokstav.
STÅ I KÖ
Jösses. Varför är det så lång kö?
Nej, du.
Hallå! Längst bak i kön.
Skräp!
Känner du det, Max?
Den som nämnde't, klämde't.
Nej, maten.
Ja.
Det är lukten av Smuts första experiment.
De ultimata revbenen.
Tillagade i 100 år
av kockar med dna
från en ökänt arg kock.
Han verkar svära mycket.
Hallå, gå inte före.
Folk som går före i kön, så lågt.
Om jag går före nån, prata inte med mig igen.
Va? Nej. Vi pratar ju med prat.
Sant. Men att gå före är ett brott mot det civiliserade samhället.
Alla som gör det borde kastas ut, undvikas, förbjudas!
Alla som går före är djur.
-Ta inte illa upp. -Halva gjorde det.
Så långt har det gått.
Jag använde din art emot dig för att få fram min poäng.
Att gå före är det mest narcissistiska, själviska, arroganta…
Mål förvärvat. Revben lokaliserade.
Nästa gång jag ser nån gå före ska jag säga dem ett och annat.
Nån gick före.
Vad tusan?
Du kan inte gå in här.
Eller hur?
Nej, det var min tidsportal som förde mig hit.
Jag har ett uppdrag
och du kan inte hindra mig.
Kan jag inte?
Vakt! Hon gick före!
Här är en som gick före.
Hon gick före!
Nu ligger du illa till.
För bort henne, Roxanne.
Längst bak i kön!
Va?
Nej! Du missförstod.
Hon gick före. Vi gjorde inget.
Så står det inte på böteslappen.
STÖRING AV FRÄD
"Störing av fräd."
Det är svårt att skriva när man är rädd för papper.
Det är en skamlig kränkning av våra fritidsrättigheter.
Det här är ditt fel.
Du saboterade mitt uppdrag.
Vilket uppdrag? Att gå före?
Du anar inte vad du har gjort.
Jag kommer från en tid och plats där det inte finns halvfabrikat.
En dyster framtid där man måste laga varje måltid från grunden.
Ingen snabbmat, ingen mikromat.
Tänk dig att du vill ha flingor.
Då måste du odla kornet, plocka kornet, mala kornet.
Det är en plats där nuggets
är nåt man bara läst om i internets mörka hörn.
Där bakar inte farmor kakor,
utan berättar bara sagor om dem.
Nej, det kan inte stämma.
Jag har forskat i åratal
på vilken mat som vore bäst att äta i dåtiden.
Men på grund av dig har uppdraget äventyrats.
Kom igen, ingen kommer att tro det.
Är du från framtiden?
Berätta mer.
Okej. Eftersom du tog med stolar. Jag heter Echo och det här är Pippi.
Om trehundra år,
är maten hemsk,
tack vare ett experiment i er tid av en professor Dumas.
Ja, säkert. Vilket påhittat namn.
Ja, men hans riktiga namn står inte i historieböckerna.
De är redigerade.
Men jag läste att man i dag kan smaka på historiens bästa revben.
Hörde du?
Ja, om 300 år pratar de fortfarande om de goda revbenen.
Därför gick hon före och vi står sist.
Det var du som började skrika och slå på campingredskap.
Lämna oss bara i fred, trängare.
Max och jag ska äta revben.
Vi går bara längst fram och tar vår rättmätiga plats.
Är du redo?
Max?
Säg att jag lovade att aldrig prata med James om han gick före,
så jag gör inte det.
Varför är det så svårt?
Vi har stått i kö,
så tekniskt sett går vi inte före,
vi tar vår plats.
Minns du oss?
Tält, en stor pratande krokodil.
Det är okej.
Försök och du dör, degskalle.
Gå inte före.
Jag tog min plats!
Det var inte oväntat.
Du kostade oss revben igen.
Jag är i alla fall ingen lögnare.
Vem ljuger?
Du. "Jag är från framtiden."
Det är jag. Därför vet jag hur vi ska bli av med min vän Roxanne.
Nu vet jag att du ljuger.
Hur känner du Roxanne om du är från 300 år in i framtiden?
Är Roxanne också en tidsresenär?
Nej.
Hon är en sten som lever om 300 år
och hon älskar sten, sax, påse.
Roxanne älskar ingenting
förutom att upprätthålla regler mot fel personer.
Jaså? Utmana henne på en omgång om du är säker på att jag har fel.
Det är jag. Och det har du. Och det ska jag.
Hej, Roxanne.
Vill du spela sten, sax, påse?
Vinner jag, får vi ställa oss
på vår rättmätiga plats längst fram.
Vinner du, kan du slänga ut oss från hela evenemanget.
Varför inte? Jag kan slänga er lite mer.
Sten, sax, påse, kör!
Sax!
Sten!
Du sabbade det!
Jag hade rätt och du är otroligt dum.
Ja, vad är problemet?
Det var en bra plan.
Roxanne visste att jag visste att påse täcker sten,
så hon skulle lura mig genom att ta påse, vilket täcker sten,
så därför valde jag sax, som klipper påsen.
Jag spelar fyrdimensionellt schack.
Tyvärr spelade hon sten, sax, påse.
Det var du som gick före
och plågade oss med ditt "Jag är från framtiden"-snack.
Vill du inte att jag varnar dig om framtiden…
Mer om professor Dumas?
Nej. De här kockarna
är egentligen aliens som göder er för att äta er.
Men okej.
Göder oss för att äta oss?
Jag vill inte bli uppäten av aliens!
Kanske bönsyrsor, men där går gränsen.
Nej, Max, stanna.
Foliehatten ljuger med sin konspirationsteori.
Jag har ingen foliehatt.
Jag har teknik som hindrar folk från att läsa mina tankar.
Och jag ljuger inte.
Revbenen ska möra upp er inifrån
så att ni är möra när de tillagar er.
Du försöker bara skrämma Max.
Du lever i förnekelse och håller sanningen ifrån honom.
Det var du som försökte gå före.
Men du fick oss utsparkade ur kön.
För att du försökte gå före.
Jag kan inte höra min bästa vän
och nån jag knappt känner, men med stor potential,
skrika fakta argt till varandra!
Jag ska lösa det här en gång för alla.
Hur då?
Genom att smyga in till matståndet
och antingen äta revben eller bli uppäten av aliens.
Säg till bönsyrsorna att de inte längre är min gräns.
-Var tror du att du… -Papper.
Ta av det!
Jag följer efter honom.
Varför? För att du tror mig att han är i fara?
Nej, jag kan inte motbevisa dig härifrån.
Men om han tränger sig måste jag stoppa honom.
Vänner bråkar.
Revben gör det bättre.
Revbenen!
Spara lite.
Vänta. Vad gör jag?
Äter jag revbenen
är jag inte bättre än de som gått före som jag ogillade.
Jag skulle inte kunna se mig själv i spegeln.
Vem behöver speglar?
Ynglingar? Vad gör ni här?
Max, det är den arga brittiska kocken.
Festen börjar visst tidigt.
Ja, chef. Tack, chef.
Ser ni? Aliens.
-Aliens! -Aliens?
Stora pratande kryp behöver inte vara från rymden.
Jag köper det inte.
Så du kom inte
för att professor Dumas förstörde matens framtid.
Jag ljuger inte.
Tja, inkräktare… Eller aptitretare?
Ni har äran att bli de första att ätas av oss.
Dripflong, Smorgplank, ta dem.
Ja, chef. Tack, chef.
Så saftiga.
Vad gör du?
Äter.
Hur kan du äta nu?
Vi slukas snart av brittiska insekter som kan vara aliens.
Jag är från framtiden. Jag vet vad som händer.
Okej, vad händer?
Du dör om du inte erkänner att jag har rätt.
Aldrig!
Okej.
Ja, chef. Tack, chef.
Jag börjar med den korta, pösiga.
James!
Vänta, jag är inte så mör.
Låt mig få lite revben.
Du behöver inte det.
Du ser ut som en pösig, mör marshmallow.
Okej, Echo. Du hade rätt!
Schyst.
Sluta.
Jag kom hit för att äta, som du.
Throgbort iväg.
Ja, chef. Tack, chef.
Det bevisar inte att de är aliens.
Vi är inte döda!
Jag brukar inte göra high five med en som gått före, men…
Jag gick inte före.
Jag hade inte varit här om inte professor Dumas förstört all mat.
Okej, nu äter vi.
Ni får inte vara här.
Vänta lite.
Ska vi spela sten, sax, påse igen
men om jag vinner nu får vi äta färdigt?
Kör till.
Sten, sax, påse, kör!
Vad är det för fel på dig?
Undertexter: Sabina Svensson
Korv!