‎UN SERIAL NETFLIX
‎Fugi!
‎Vezi? A ieșit bine.
‎Vreau să fiu o literă!
‎BĂGAT ÎN FAȚĂ
‎De ce e coada atât de lungă?
‎Treci înapoi la rând!
‎Gunoi!
‎Simți mirosul, Max?
‎Cine a mirosit-o a dat-o.
‎Nu, mâncarea.
‎Da!
‎E dulcele miros ‎al primului experiment din Praf.
‎Coastele supreme!
‎Gătite la foc mic 100 de ani
‎de bucătari cu ADN
‎de la un bucătar notoriu de furios.
‎Pare că înjură mult.
‎Nu te băga în față!
‎Băgătorii în față sunt cei mai jegoși.
‎Dacă mă prinzi făcând asta, ‎nu mai vorbi cu mine.
‎Ce? Nu! Noi vorbim prin vorbe.
‎Adevărat. Dar băgatul în față e o crimă ‎față de civilizație.
‎Cei care fac asta trebuie goniți, exilați!
‎Toți sunt animale.
‎- Fără supărare. ‎- Doar pe jumătate.
‎Atât de grav e.
‎Ți-am folosit specia ‎ca să-mi susțin argumentul.
‎Băgatul în față e cel mai narcisist, ‎egoist și arogant…
‎Țintă localizată. Coastele identificate.
‎Când văd un băgător în față, ‎o să-i spun câteva vorbe.
‎S-a băgat cineva.
‎Ce naiba?
‎Nu te lăsăm să te bagi.
‎Corect?
‎Portalul temporal m-a adus aici.
‎Am o misiune ‎și nu poți face nimic să mă oprești.
‎Ești sigură?
‎Securitatea! Băgător!
‎S-a băgat cineva în față!
‎Alarmă de băgător în față!
‎Ai încurcat-o.
‎Roxanne, ia-o de-aici!
‎La coadă!
‎Ce?
‎Nu! Ai înțeles greșit.
‎Ea s-a băgat în față, nu noi.
‎Citația spune altceva.
‎TRUBURI LENIȘTEA
‎„Truburi leniștea.”
‎E greu să scrii ‎când ți-e frică de hârtie.
‎E o încălcare ‎a drepturilor noastre recreaționale!
‎E doar vina ta.
‎- Mi-ai sabotat misiunea. ‎- Care? Să te bagi în față?
‎Habar nu ai ce ai făcut.
‎Sunt dintr-o eră și un loc ‎unde nu există hrană procesată.
‎Un viitor sumbru, ‎în care trebuie să gătești tot de la zero.
‎Nu există fast-food ‎sau snackuri la microunde.
‎Imaginează-ți că vrei cereale,
‎dar trebuie să cultivi grânele, ‎să le culegi și să le macini.
‎Acolo, crochetele de pui
‎sunt ceva ‎despre care ai citit pe internet.
‎Bunica nu-ți face fursecuri,
‎doar îți spune povești despre ele.
‎Nu se poate!
‎Am căutat ani de zile ‎mâncarea ideală să mă întorc în timp.
‎Din cauza ta însă, ‎misiunea a fost compromisă.
‎Las-o baltă! Cine crede aiurelile astea?
‎Deci ești din viitor?
‎- Mai spune-mi! ‎- Bine.
‎Doar ai adus scaune. ‎Eu sunt Echo și ea e Birdie.
‎Peste trei sute de ani, ‎mâncarea e oribilă,
‎datorită unui experiment de acum ‎al prof. Dumas.
‎Vezi să nu! Ce nume inventat!
‎Eu l-am inventat, ‎căci cărțile de istorie nu-i spun numele.
‎Am citit că azi poți gusta ‎cele mai bune coaste.
‎Ai auzit?
‎Da. Peste 300 de ani, ‎încă se discută despre coastele astea,
‎de asta s-a băgat în față ‎și acum suntem la coadă.
‎Frate, tu ai început să țipi ‎și să bați în cratițe.
‎Lasă-ne în pace, băgătoare în față.
‎Eu și Max ne luăm coaste.
‎Mergem înapoi în față, la locul nostru.
‎Ești gata, Max? Max?
‎Spune-i că i-am promis să-l ignor ‎dacă se bagă în față.
‎De ce e așa de greu?
‎Am așteptat deja la coadă, ‎deci nu ne băgăm în față, ne reintroducem.
‎Vă amintiți de noi? ‎Cortul, crocodilul vorbitor… Mersi!
‎Ești mort dacă încerci, băiețaș!
‎Nu te bagi!
‎Mă reintroduceam!
‎Era previzibil. ‎Ne-ai pierdut coastele din nou.
‎Măcar eu nu sunt mincinos.
‎- Cine minte? ‎- Tu, Dra Sunt-din-viitor!
‎Sunt, și de asta știu o cale ‎să scăpăm de amica mea Roxanne.
‎Acum știu că minți.
‎De unde s-o știi pe Roxanne ‎dacă ești din viitor?
‎Și Roxanne e călător în timp?
‎Nu. E un bolovan ‎care e în viață peste 300 de ani.
‎Îi place Piatră, hârtie, foarfecă.
‎Nu-i place nimic.
‎Doar să se ia de nevinovați.
‎Zău? Provoac-o la un joc, ‎dacă ești așa sigur.
‎Sunt. Și tu ești. Și așa voi face.
‎Roxanne!
‎Jucăm Piatră, hârtie, foarfecă?
‎Dacă câștigi, ne lași să ne ducem ‎în față, la locul nostru.
‎Dacă câștigi, ne poți da afară cu totul.
‎De ce nu? Nu te-am tăvălit destul.
‎Un, doi, trei!
‎- Foarfecă! ‎- Piatră!
‎Ai rasolit-o!
‎Aveam dreptate și tu ești idiot.
‎- Ce e cu tine, James? ‎- Era un plan bun.
‎Știam că știe că eu știu ‎că hârtia acoperă piatra,
‎deci mă așteptam să mă păcălească ‎jucând hârtie,
‎și am ales foarfeca, care taie hârtia.
‎Nu înțelegeți. Eu joc șah 4D.
‎Ea juca Piatră, hârtie, Foarfecă.
‎E vina ta că te-ai băgat, ‎apoi ne-ai sâcâit cu prostiile din viitor.
‎Dacă nu vreți avertismente din viitor…
‎Cu profesorul Dumas?
‎Nu. Acești bucătari „umani”
‎sunt de fapt extratereștri ‎care vă îngrașă ca să vă mănânce.
‎Ne îngrașă? ‎Nu vreau să mă mănânce extratereștrii!
‎Accept doar călugărițe uriașe.
‎Stai aici, Max!
‎Minte. E o nebună cu pălărie de staniu.
‎Nu port așa ceva.
‎Tehnologia mea oprește ‎cititorii de gânduri.
‎Și nu mint.
‎Coastele vă frăgezesc pe interior, ‎ca să fiți mai ușor de gătit.
‎Doar vrei să-l sperii pe Max.
‎Ești în negare și îi ascunzi adevărul.
‎Tu ești cea care s-a băgat în față.
‎Tu ești cel care ne-a pierdut locul.
‎Fiindcă tu ai încercat să te bagi în față.
‎Nu mai suport ca prietenul meu
‎și o persoană ‎cu potențial imens de prieten
‎să-și urle fapte obiective furios!
‎O să-i dau de cap definitiv!
‎Cum?
‎Mă strecor în cort
‎și mănânc coaste sau sunt devorat.
‎Spuneți-le călugărițelor ‎că nu-s disponibil.
‎- Unde crezi… ‎- Hârtie!
‎Dați-o jos!
‎Mă duc după el.
‎De ce? Fiindcă mă crezi că e în pericol?
‎Nu, dar de afară ‎nu pot demonstra că te înșeli.
‎Și trebuie să-l împiedic ‎să se bage în față.
‎Prietenii se ceartă.
‎Coastele ajută.
‎- Coastele! ‎- Păstrează-mi!
‎Stai! Ce fac?
‎Dacă mănânc coastele astea, ‎sunt ca băgătorii în față oribili.
‎Nu m-aș mai putea privi în oglindă.
‎Cui îi trebuie oglinzi?
‎Adolescenți? Ce căutați aici?
‎E bucătarul britanic furios.
‎Festinul începe devreme.
‎Da, chef.
‎Extratereștri.
‎- Extratereștri? ‎- Ce?
‎Nu toate gângăniile vorbitoare ‎vin din spațiu.
‎Nu pun botul.
‎Știam că nu ai venit după coaste ‎din cauza profului din viitor.
‎Tot nu mint.
‎Dragi intruși… ‎Sau mai bine spus, „aperitivelor”?
‎Aveți onoarea să fiți ‎primii pe care-i mâncăm.
‎- Dripflong, Smorgplank, pe ei! ‎- Da, chef.
‎Ce zemoase sunt!
‎- Ce faci? ‎- Mănânc.
‎Cum poți mânca acum?
‎Ne vor devora gângănii britanice ‎care ar putea fi extratereștri.
‎Sunt din viitor. Știu ce se va petrece.
‎- Ce se va întâmpla? ‎- Mori dacă nu recunoști că am dreptate.
‎Niciodată!
‎Bine!
‎Mulțumesc, chef!
‎Încep cu cel scund și umflat.
‎- James! ‎- Nu m-am frăgezit complet.
‎- Dă-mi niște coaste, te implor! ‎- N-ai nevoie de coaste.
‎Arăți ca o bezea pufoasă.
‎Bine, Echo! Aveai dreptate!
‎Mișto!
‎Încetează!
‎Am venit să mănânc, ca tine.
‎Throgbort, pa!
‎Da, chef. Mulțumesc!
‎Nu sunt neapărat extratereștri.
‎Nu suntem morți!
‎De obicei, nu aș bate cuba ‎cu un băgător în față, dar…
‎Nu m-am băgat.
‎Nu aș fi fost aici dacă Dumas ‎n-ar fi stricat mâncarea.
‎Să halim, gașcă!
‎Nu aveți voie aici.
‎Stai! Jucăm Piatră, hârtie, Foarfecă
‎și, dacă câștig, ne lași să terminăm?
‎S-a făcut!
‎Un, doi, trei, și!
‎Pe bune, ce e cu tine?
‎Cârnat!