NETFLIXOVA SERIJA
Hajde, brže!
Eto, sve je ispalo dobro.
Ja bih bio slovo!
PREKO REDA
Ajme. Zašto je red tako dugačak?
E, nećeš.
Hej! Na kraj reda!
Smeće!
Osjećaš li miris, Max?
Prdnuo je onaj tko pita.
Ne, hrana.
To!
To je slatki miris prvog eksperimenta u Prljugu.
Rebarca nad rebarcima.
Pirjana 100 godina.
Kuhari kojima je umetnut DNK
kuhara poznatog po ljutitosti.
Izgleda kao veliki psovač.
Hej! Nema preko reda.
Oni koji se ubacuju preko reda, dno dna.
Uradim li to ikad, više nemoj pričati sa mnom.
Što? Ne! Bez pričanja ne možemo pričati.
Istina. Ali preskakanje reda je zločin protiv civiliziranog društva.
Takve treba izgnati, izbjegavati, zabraniti!
To su životinje.
Bez uvrede.
-Tek sam napola uvrijeđen. -Eto koliko je loše.
Morao sam ti uvrijediti vrstu da naglasim poantu.
Ubacivanje preko reda narcistička je, sebična, arogantna…
Meta detektirana. Rebarca locirana.
Kad sljedeći put vidim nekog da se ubacio preko reda, čut će me.
Netko se ubacio.
Sve ti po redu!
Nećemo te pustiti na čelo.
Je li tako?
Nisam se ubacila. Vremenski me portal doveo.
Na zadatku sam
i ne možeš me zaustaviti.
Misliš?
Osiguranje! Ubacila se!
Ubacila se preko reda!
Upozoravam, ubacila se preko reda!
Sad ćeš dobiti svoje.
Kamenićka, odvedi je.
Na kraj reda!
Što?
Ne! Sve si krivo shvatila.
Ona se ubacila. Mi smo nedužni.
Opomena kaže nešto drugo.
OMLETANJE LEDA
„Omletanje leda.”
Hej, teško je pisati kad se bojiš papira.
Ovo je sramotno kršenje našeg prava na razonodu!
Za sve si ti kriva.
-Sabotirao si mi misiju. -Misiju preskakanja reda?
Nemaš pojma što si učinio.
Ja sam iz vremena i mjesta gdje nema prerađene hrane.
Iz turobne budućnosti u kojoj svaki obrok moraš raditi od nule.
Nema brze hrane ni grijanja u mikrovalnoj.
Ondje, ako želiš žitne pahuljice,
moraš uzgajati žito, pobrati ga, samljeti.
O pilećim medaljonima
čitaš samo po mračnim zakutcima interneta.
Baka ti ondje ne peče kolače,
samo ti priča priče o njima.
Nemoguće.
Godinama sam istraživala
po koju se hranu najbolje vratiti.
Ali zbog tebe je moja misija ugrožena.
Hajde, nitko ti u to neće povjerovati.
Dakle, iz budućnosti si?
Pričaj mi.
Dobro. Kad si već donio stolice, ja sam Eho, a ovo je Ptičica.
Za 300 godina
hrana je užas
zbog pokusa profesora Bedaquea iz vašeg vremena.
Ma baš. Koje izmišljeno ime.
I izmislila sam ga. Jer u povijesnim knjigama nema pravog.
Cenzura.
Uglavnom, piše da se danas mogu kušati najbolja rebarca.
Čuješ, James?
Da, 300 godina od sad još govore o tim rebarcima.
Zato se probala ubaciti i sad smo na začelju.
Hej, stari. Ti si počeo vikati i lupati loncima.
Samo nas ostavi na miru, prekoredašice.
Max i ja idemo po rebarca.
Idemo na početak reda, na mjesto koje nam pripada.
Spreman, Max?
Max?
Reci Jamesu da sam mu obećao da neću pričati s njim ako preskoči red.
Zašto je to tako teško?
Već smo bili u redu,
pa se zapravo ne ubacujemo,
nego se vraćamo.
Sjećate nas se?
Šator, krokodil koji govori.
Dobro, hvala.
Probaj i oprosti se sa životom, pupasti.
Nema preko reda.
Vraćao sam se!
To sam i očekivala.
Opet si nas stajao rebaraca.
Hej! Bar nisam lažac.
Tko laže?
Ti, gđice „Ja sam iz budućnosti”!
Jesam. I zato znam kako da moju frendicu Kamenićku skinemo s vrata.
Sad znam da lažeš.
Kako bi je mogla znati 300 godina u budućnosti?
I Kamenićka je vremenska putnica?
Nije.
Ona je stijena, još je živa
i voli igrati kamen-papir-škare.
Kamenićka ne voli ništa
osim treniranja strogoće na nedužnima.
Da? Izazovi je na KPŠ ako si siguran da sam u krivu.
Jesam. I jesi. I hoću.
Hej, Kamenićka.
Jesi za kamen-papir-škare?
Izgubiš li, daj da se vratimo
na mjesto koje nam pripada.
Ako pobijediš, izbaci nas s cijelog događaja.
Zašto ne?
Nisam te se nabacala.
Kamen, škare, papir!
Škare!
Kamen!
Uprskao si!
Izgleda da sam u pravu. I da si glup.
Da, James, što ti je?
Plan je bio dobar.
Znajući da zna da znam da papir pokriva kamen,
od nje sam očekivao papir, koji pokriva kamen,
i odabrao sam škare, koje režu papir.
Ne razumijete, ja igram 4D šah.
A ona je igrala kamen-papir-škare.
Ti si kriva. Ubacila si se
pa nas gnjavila s ludim pričama „iz budućnosti”.
Ako ne želiš da te upozorim na budućnost…
Još o profesoru Bedaqueu?
Ne, nego da su chefovi što pirjaju rebarca
izvanzemaljci koji tove vas stare Prljužane…
Onda O. K.
Tove nas da nas pojedu?
Neću da me pojedu izvanzemaljci!
Možda bogomoljke, ali tu povlačim crtu.
Ne, Max, ostani.
Laže. Samo joj još fali folija na glavi.
Ne treba mi folija.
Imam pravu tehnologiju protiv čitanja misli.
I ne lažem.
Rebarca vas trebaju omekšati,
da budete meki dok vas kuhaju.
Samo želiš prestrašiti Maxa.
Poričeš stvarnost i ne govoriš mu istinu.
Pa, ti si pokušala ići preko reda.
Pa, zbog tebe smo izbačeni iz reda.
Jer si ti pokušala ići preko reda.
Neću da mi se najbolji frend
i netko koga jedva znam, ali ima znatan frendovski potencijal,
ljutito i činjenično točno svađaju!
Riješit ću ovo jednom za svagda.
Kako?
Ušuljat ću se u stražnji dio.
Pa ću ili pojesti nešto ili biti pojeden.
Recite bogomoljkama da sam pomakao crtu.
-Hej, kamo si… -Papir.
Idem za njim.
Zašto? Jer mi vjeruješ da je u opasnosti?
Ne, jer odavde ne mogu dokazati da griješiš.
A ako preskače red, moram ga spriječiti.
Prijatelji, svađa.
Rebarca pomoći.
Rebarca!
Ostavi mi!
Čekaj. Što to radim?
Ako ih pojedem,
isti sam kao oni prekoredaši koje sam kudio.
Više ne bih mogao pogledati u zrcalo.
Šljiviš zrcala.
Klinci? Što ćete vi ovdje?
Max, ljutiti britanski kuhar.
Gozba nam počinje ranije.
Da, chefe. Hvala.
Izvanzemaljci.
-Izvanzemaljci! -Ma daj.
Golemi su kukci što govore, ali nisu samim tim iz svemira. Ne padam na to.
Znao sam da nisi tu zbog tipa koji uništava budućnost hrane.
I dalje ne lažem.
Uljezi… Ili predjela?
Imate čast biti prvi koje ćemo pojesti.
Flong, Smorg, drž'te ih.
Da, chefe. Hvala.
Kako sočno!
Što radiš?
Jedem.
Kako možeš jesti?
Požderat će nas britanski kukci koji su možda izvanzemaljci.
Jer sam iz budućnosti. Znam što će biti.
I, što će se dogoditi?
Mrtav si. Ne priznaš li da imam pravo.
Nikad!
Dobro.
Da, chefe. Hvala.
Počet ću s malim napuhnutim.
James!
Čekajte! Nisam sav mekan.
Dajte mi malo rebaraca.
Nisu ti potrebna.
Izgledaš kao meki sljezov kolačić.
Dobro, Eho. Bila si u pravu!
Kul.
Prestani.
Došao sam jesti, kao i ti.
Throgbort odlazi.
Da, chefe. Hvala.
Ne znači da su izvanzemaljci.
Nismo mrtvi!
Inače ne bih dao pet prekoredašici, ali…
I dalje nisam to.
Ne bih ni bila tu da profesor Bedaque nije upropastio hranu.
Dobro, ljudi, jedimo.
Ne smijete biti tu.
Samo malo.
Može opet kamen-papir-škare,
ali ako ja pobijedim, možemo pojesti dokraja?
Može.
Kamen, papir, škare!
Ozbiljno, što je s tobom?
Kobasica!