EN NETFLIX-SERIE
Ud!
Se selv. Det gik fint.
Jeg vil også være et bogstav!
STÅ I KØ
MADBOD
Åh nej. Hvorfor tager det så lang tid?
Du kan tro nej.
Hey! Om bag i køen!
Skrald!
Kan du lugte det, Max?
Den, der fisen lugte kan, er fisens ejermand.
Nej, maden.
Ja!
Det er den søde duft af Skidts første eksperiment.
De ultimative spareribs.
Tilberedt gennem 100 år
af kokke med DNA
fra en meget berygtet, vred kok.
Han ligner en, der bander.
Hey! Ikke springe over.
Folk, der springer over, er de værste.
Hvis jeg springer over, så tal aldrig med mig igen.
Hvad? Nej! Vi taler ved at tale.
Ja. Men det er en forbrydelse mod det civiliserede samfund at springe over.
Enhver, der gør det, må fjernes og udstødes!
De er ikke andet end dyr.
-Undskyld. -Jeg er kun halvt fornærmet.
Så slemt er det, Max.
Jeg måtte bruge din art mod dig for at komme med min pointe.
At springe over er det mest narcissistiske, egoistiske, arrogante…
Målet i sigte. Spareribs lokaliseret.
Næste gang jeg ser en, der springer over, får de et møgfald.
Nogen har lige sprunget dig over.
Hvad fanden?
Vi lader dig ikke springe over.
Har jeg ret?
Jeg sprang ikke over. Jeg tog min tidsportal.
Jeg er her på en mission, og du kan ikke stoppe mig.
Kan jeg ikke?
Vagt! Hun springer over!
Vi har en, der springer over!
Hun springer over! Alarm!
Nu er du i problemer.
Roxanne, før hende væk.
Om bag i køen!
Hvad?
Nej! Du tager fejl.
Hun sprang over. Vi har ikke gjort noget.
Det står ikke på sedlen.
GADEUGORDEN
"Gadeugorden."
Det er svært at skrive, når man er bange for papir.
Det er en krænkelse af vores fritidsrettigheder, Roxanne.
Det er din skyld.
-Du saboterede min mission. -Hvilken mission? At springe over?
Du aner ikke, hvad du har gjort.
Jeg er fra en tid, hvor forarbejdet mad ikke findes.
En dyster fremtid, hvor man tilbereder hvert måltid fra bunden.
Ingen fastfood, ingen mikrobølgeovn.
Hvis man vil have en skål morgenmad,
skal man dyrke kornet, høste kornet, male kornet.
Det er et sted, hvor nuggets er noget, man har læst om på internettet.
Det er et sted, hvor bedstemor ikke bager småkager,
hun fortæller historier om dem.
Det kan ikke passe.
Jeg har i flere år undersøgt, hvilken mad jeg burde komme tilbage efter.
Men på grund af dig er min mission blevet kompromitteret.
Det er der ingen, der vil tro på.
Så du er fra fremtiden?
Fortæl mere.
Okay. Nu du kom med stole, hedder jeg Ekko, og det her er Birdie.
Om 300 år er mad forfærdeligt…
MYSTISK LUGT MOS - GRÅT
…takket være Professor Dumas.
UKENDT OPRINDELSE
Klart. Du har fundet på det navn.
Ja. Men kun fordi historiebøger ikke skriver hans rigtige navn.
Det er fjernet.
Jeg læste, at i dag er dagen for de bedste spareribs i historien.
Hørte du det?
Ja, om 300 år taler de stadig om, hvor gode de spareribs er,
derfor sprang hun over, og vi er nu bagerst i køen.
Det var dig, der råbte og kastede med campingudstyr.
Lad os nu bare være i fred.
Max og jeg skal have spareribs.
Okay, vi går op forrest til vores retmæssige plads.
Er du klar, Max?
Max?
Sig til James, jeg lovede, jeg aldrig ville tale med ham, hvis han sprang over.
Hvorfor er det så svært?
Vi har stået i kø, så teknisk set springer vi ikke over,
vi springer ind.
Kan du huske os?
Telt, en talende krokodille.
Godt, tak.
Prøv du bare, flæske.
Ingen springer over.
Jeg sprang ind!
Jeg så det komme.
-Du kostede os spareribs igen. -I det mindste er jeg ikke en løgner.
Hvem lyver?
Dig, frk. Fremtid!
Derfor kender jeg en måde, vi får min veninde Roxanne væk på.
Nu ved jeg, du lyver.
Hvorfra kender du Roxanne, hvis du er fra fremtiden?
Rejser Roxanne også i tiden?
Nej.
Hun er en sten, der er i live om 300 år,
og hun elsker at spille Sten, Saks, Papir.
Roxanne elsker kun at håndhæve regler mod de forkerte mennesker.
Ja? Udfordr hende, hvis du tror, jeg tager fejl.
Det gør jeg. Og det gør du. Og det vil jeg gøre.
Hej, Roxanne.
Skal vi spille Sten, Saks, Papir?
Hvis jeg vinder, lader du os springe ind forrest i køen.
Hvis du vinder, kan du smide os helt ud.
Hvorfor ikke? Jeg har ikke smidt jer nok rundt.
Sten, saks, papir!
Saks!
Sten!
Du tabte!
Jeg havde vist ret, og du er dum.
-Hvad er der galt med dig? -Det var en god plan.
Jeg vidste, Roxanne vidste, jeg vidste, papir vinder over sten,
så jeg forventede, hun valgte papir, der vinder over sten,
så jeg valgte saks, der vinder over papir.
I forstår det ikke, for det er skak i 4D.
Desværre spillede hun Sten, Saks, Papir.
Det er din skyld, for du sprang over og ævlede om alt dit fremtidshalløj.
Hvis jeg ikke skal advare jer med viden fra fremtiden…
Mere om Professor Dumas?
Nej, de langtidstilberedende kokke
er faktisk rumvæsener, der feder jer op og spiser jer.
Feder os op for at spise os?
Jeg vil ikke spises af rumvæsner!
Måske knælere, men der går grænsen.
Nej, Max, bliv her.
Det er en sølvpapirshat-konspirationsteori.
Jeg har ingen sølvpapirshat.
Jeg har teknologi, så folk ikke kan læse mine tanker.
Og jeg lyver ikke.
Spareribsene gør jer møre indefra, så I er klart til at blive tilberedt.
Du prøver bare at skræmme Max.
Du fornægter det og holder sandheden fra ham.
Det var dig, der prøvede at springe over.
Det var dig, der fik os smidt ud.
Fordi du prøvede at springe over.
Jeg kan ikke lide, at min bedste ven
og en, jeg knap nok kender, men med venskabspotentiale,
råber fakta efter hinanden!
Jeg ordner det én gang for alle.
Hvordan?
Jeg sniger mig ind bag madboden
og spiser spareribs eller bliver spist af rumvæsner.
Sig til knælerne, de ikke længere er grænsen.
-Hvor tror du, du skal… -Papir!
Fjern det!
Jeg går efter ham.
Hvorfor? Tror du, jeg har ret i, han er i fare?
Jeg kan ikke bevise, at du tager fejl herfra.
Hvis ikke han bare springer over, må jeg stoppe ham.
Venner skændes.
Spareribs bedre.
-Spareribs! -Spareribs!
Gem nogle til mig!
Hvad har jeg gang i?
Hvis jeg spiser spareribsene, er jeg ikke bedre end dem, der springer over.
Jeg vil ikke kunne se mig selv i spejlet.
Hvem har brug for spejle?
Tweenagere? Hvad laver I her?
Max, det er den vrede britiske kok.
-Festmåltidet er vist startet. -Ja, chef. Tak, chef.
Se? Rumvæsner.
-Rumvæsener! -Rumvæsener?
Bare fordi de er talende insekter, er de ikke fra rummet.
Jeg køber den ikke.
Jeg vidste, du ikke kom,
fordi Professor Dumas ødelagde mads fremtid.
Jeg lyver stadig ikke.
Nå, tyveknægte… Eller burde jeg sige forretter?
I har æren af at være de første, der bliver spist.
Dripflong, Smorgplank, tag dem.
Ja, chef. Tak, chef.
Så saftig!
Hvad laver du?
Spiser.
Hvordan kan du spise nu?
Vi bliver spist af britiske insekter, der måske er rumvæsner.
Jeg er fra fremtiden, så jeg ved, hvad der vil ske.
Hvad vil der ske?
Du dør, hvis du ikke indrømmer, jeg har ret.
Aldrig!
Okay.
Ja, chef. Tak, chef.
Jeg begynder med den lille, oppustede fyr.
James!
Vent. Jeg er slet ikke mør.
Lad mig nu få nogle spareribs.
Du behøver ikke spareribs. Du ligner en oppustet, mør skumfidus.
Okay, Ekko. Du havde ret!
Cool.
Stop det.
Jeg kom for at spise ligesom dig.
Throgbort ude.
Ja, chef. Tak, chef.
Det beviser stadig ikke, at de er rumvæsener.
Vi er ikke døde!
Jeg giver normalt ikke highfive til en, der springer over…
Jeg springer ikke over.
Jeg ville ikke være her, hvis ikke Professor Dumas havde ødelagt mad.
Okay, lad os spise!
I må ikke være her.
Vent lidt.
Skal vi spille Sten, Saks, Papir igen, men hvis jeg vinder, så spiser vi færdig?
Det er en aftale.
Sten, saks, papir!
Seriøst, hvad er der galt med dig?
Tekster af: Martin Larsen
Pølse!