SERIÁL NETFLIX
Uteč!
Vidíš? Dobře to dopadlo.
Taky chci být písmeno!
PŘEDBÍHÁNÍ VE FRONTĚ
Ach jo. Taková fronta?
Opovaž se!
Hej! Pěkně do fronty!
Odpad!
- Cítíš to, Maxi? - Znáš pravidla. Kdo to cítí, ten to byl!
Ne, to jídlo.
Jo!
To je sladká vůně prvního zemáckého experimentu.
Ultimátní žebra.
Pomalu pečená sto let
kuchaři s DNA infuzovanou
slavným vzteklým šéfkuchařem.
Vypadá, že dost nadává.
Hej! Nepředbíhej!
Předbíhači. Níž už klesnout nejde.
Jestli mě uvidíš předbíhat, už se mnou nemluv.
Co? Ne! Jak se jinak budeme bavit?
Pravda. Ale předbíhání je zločin proti civilizované společnosti.
Předbíhači si zaslouží vyhnat a vyčlenit!
Všichni jsou zvířata!
- Bez urážky. - Jsem uraženej napůl.
Tak zlý to je, Maxi.
Používám tvůj původ proti tobě, abych to vysvětlil.
Předbíhání je nejvíc narcistický, sobecký…
Cíl nalezen. Žebra zaměřena.
Až příště uvidím někoho předbíhat, pěkně mu to vytmavím.
- Někdo nás předběhl. - Co to má znamenat?
Nedovolíme, abys nás předběhla. Že jo?
Nepředbíhám. Poslal mě sem časový portál. Jsem na misi
a ty mě nezastavíš!
Vážně?
Ochranka! Předbíhač!
Někdo nám tu předbíhá!
Je tu předbíhač!
A už jsi v loji.
Roxanne, odveď ji.
Do fronty!
Co?
Ne! Tys to nepochopila!
Ona předbíhá. My nic neudělali!
Pokuta říká něco jiného.
„Rošení křídu“?
Je těžký psát, když se bojíš papíru.
Tohle je hanebné porušení našeho práva na rekreaci.
Za to můžeš ty!
Sabotovals mou misi!
Jakou misi? Předbíhání?
Vůbec netušíš, cos provedl.
Pocházím z doby, kde není průmyslově zpracované jídlo!
Z temné budoucnosti, kde si musíš uvařit každé jídlo od základu.
Žádné rychlé občerstvení ani jídlo do mikrovlnky.
Představ si, že když chceš cereálie k snídani,
musíš vypěstovat obilí, sklidit obilí, namlít obilí.
O kuřecích nugetách
čteme jen na temných koutech internetu.
Babička nám nepeče sušenky,
jen nám o nich vypráví.
Ne! To není možný!
Roky jsem zkoumala, jaké jídlo si dám, až se vrátím v čase.
Ale kvůli tobě je má mise v ohrožení!
Ale no tak. Tomu nikdo neuvěří.
Fakt jsi z budoucnosti?
Povídej!
Dobře. Když jsi přinesl židle. Jmenuju se Echo a tohle je Ptačík.
Za 300 let od teď je jídlo odporné
kvůli experimentu z vaší doby a profesoru Dumasovi.
To tak. Takový vymyšlený jméno!
Vymyslela jsem si ho. Ale v kronikách se neuvádí.
Jsou redigované.
Ale psali, že dnes ochutnám nejlepší žebra v historii.
Slyšel jsi to?
I za 300 let budou mluvit o tom, jak dobrý ty žebra jsou.
Proto nás předběhla a my jsme na konci fronty.
Hele, to tys začal křičet a mlátit věcmi.
Nech nás na pokoji, předbíhačko.
My si s Maxem dojdeme na žebra.
Stačí dojít na začátek a zabrat místo, co nám přísluší. Připravený?
Maxi?
Slíbil jsem, že s ním nepromluvím, když bude předbíhat.
Tak s ním nemluvím. Proč je to tak těžký?
My si tu frontu vystáli, tak to není předbíhání,
jen připojování.
Pamatujete si nás?
Stan, obří mluvící krokodýl.
Super, díky.
Zkus to a umřeš, těsťáku.
Nepředbíhat!
Jen jsem se chtěl znovu připojit!
To se dalo čekat.
Zas jsi nás připravil o žebra!
Hej! Aspoň nejsem lhář!
Kdo tu lže?
Ty, slečno „jsem z budoucnosti“!
To jsem. Proto vím, jak zařídit, aby po nás má kámoška Roxanne nešla.
Teď už vím, že lžeš!
Jak ji můžeš znát, když jsi z doby vzdálené 300 let?
Roxanne taky cestuje v čase?
Ne.
Je kámen, co žije i za 300 let.
A moc ráda hraje Kámen, nůžky, papír.
Roxanne nemá ráda nic.
Až na vymáhání pravidel na nevinných.
Vyzvi ji na souboj v KNP, když myslíš, že se pletu.
To myslím. Pleteš se. A vyzvu.
Ahoj, Roxanne. Zahrajeme si Kámen, nůžky, papír?
Když vyhraju, dovolíš nám se vrátit na začátek, kam patříme.
Když vyhraješ ty, můžeš nás vyhodit úplně.
Proč ne? Vyhazovala jsem vás málo.
Kámen, nůžky, papír!
Nůžky!
Kámen!
Tys prohrál!
Měla jsem pravdu. Jsi neskutečně hloupej.
Jo. Jsi normální?
Byl to dobrý plán.
Věděl jsem, že ví, že já vím, že papír obalí kámen,
tak jsem čekal, že mě obalamutí a zahraje papír,
a vybral jsem nůžky, co přestřihnou papír.
To byste nepochopili. Hraju 4D šachy.
Ona ale hrála Kámen, nůžky, papír.
Tys nás předběhla
a pak jsi na nás zkoušela, že jsi z budoucnosti.
Nechceš, abych vás varovala díky vědomostem?
Před profesorem Dumasem?
Ne. Že ti kuchaři jsou mimozemšťani,
co vás starodávné Zemáky vykrmují, aby vás sežrali.
Jak chceš.
Vykrmují nás, aby nás sežrali? Nechci být sežraný mimozemšťany!
Leda kudlankou nábožnou, ale nikým jiným!
Ne, Maxi, zůstaň.
Ke konspirační teorii jí chybí jen alobalová čepička.
Já alobal nenosím!
Mám technologie, aby mi lidi nemohli číst myšlenky.
A nelžu.
Po těch žebrech vám zkřehnou vnitřnosti, abyste rychle změkli.
Jen se snažíš Maxe vyděsit.
Ty si to odmítáš přiznat a tajíš mu pravdu.
To ty jsi nás chtěla předběhnout.
To kvůli tobě nás z tý fronty vyhodili.
Protože to tys nás chtěla předběhnout!
Nesnesu, aby můj kámoš
a někdo, koho sotva znám, ale mohl by být kámoš,
na sebe pokřikovali fakta!
Vyřeším to jednou provždy.
Jak?
Proplížím se ke stánku zezadu.
Buď sním pár žeber, nebo mě sní mimozemšťani.
Řekněte kudlankám, že mají smůlu.
- Hej! Kam si myslíš, že… - Papír.
Dejte to pryč!
Jdu za ním.
Proč? Věříš mi, že je v nebezpečí?
Ne, protože odsud nedokážu, že se pleteš.
Pokud nechce předbíhat. To bych ho zastavil.
Kámoši se hádají.
Žebra mě uklidní.
- Žebra! - Žebra!
Nech mi trochu!
Počkat. Co to dělám?
Když si je dám,
nebudu o nic lepší než předbíhači, které odsuzuju.
Už bych se na sebe nemohl podívat do zrcadla.
Zrcadla jsou na prd.
Usoplenci? Co děláte tady vzadu?
Maxi, to je vzteklý britský šéfkuchař!
- Naše hostina začala dřív. - Ano, šéfe. Díky, šéfe.
Vidíte? Mimozemšťani.
- Co! - Co?
Ne každá obří mluvící moucha musí být z vesmíru.
To ti nežeru.
Nepřišla jsi jen proto, že profesor zničil jídlo budoucnosti.
Já ale nelžu.
Tak co, vetřelci… Nebo mám spíš říct „předkrmy“?
Máte tu čest, že vás sníme jako první.
- Naběračko, Obracečko, na ně! - Ano, šéfe. Díky, šéfe.
Jsou tak šťavnatý!
Co to děláš?
Jím.
Jak teď můžeš jíst?
Chtějí nás sníst mouchy, co můžou, ale nemusí být mimozemšťani.
Jsem z budoucnosti. Vím, co se stane.
Tak co se stane?
- Umřeš. Když nepřiznáš, že mám pravdu. - Nikdy!
Jak chceš.
Ano, šéfe. Díky, šéfe.
Začnu s tím malým a otylým.
Jamesi!
Počkat! Ještě jsem nezměknul! Nechte mě sníst pár těch žeber!
Ty žebra nepotřebuješ.
Vypadáš jak otylý, měkoučký marshmallow.
Dobře, Echo. Měla jsi pravdu!
Tak fajn.
Nech toho!
Přišel jsem sem jíst jako vy!
Robomouchy, pryč!
Ano, šéfe. Díky, šéfe.
To není důkaz, že jsou mimozemšťani.
Není po nás!
Obvykle bych si s předbíhačem neplácal, ale…
Já ale nepředbíhám.
A nebyla bych tu, kdyby profesor Dumas nezničil navěky jídlo.
Tak jdeme jíst!
Tady vzadu nemáte co dělat!
Tak počkat. Co si zas zahrát Kámen, nůžky, papír?
Když vyhraju, můžeme to v klidu dojíst.
Tak do toho.
Kámen, nůžky, papír!
Ale vážně. Jsi normální?
Překlad titulků: Anna Farrow
Párek!