СЕРІАЛ NETFLIX
Біжи!
Бачиш? Усе вийшло.
Я хочу бути буквою!
РОЗШУКУЮТЬСЯ ЖИВИМИ АБО МЕРТВИМИ
Так! Так!
Дев'яносто вісім, 99, 100.
Так, молодець.
Вам, мабуть, цікаво, як я опинився в такій ситуації.
Усе почалося з домашньої роботи.
Домашня робота — продовження мене.
Домашня робота…
Хороший граніт, кварц
Тату! Не заважай! Ми медитуємо.
Ой, вибачте.
Проблеми — це рішення навпаки.
Проблеми — це…
Хочете горішки? Їх надіслали з «Анетректів Фудс».
Мамо! Ми робимо домашнє завдання.
Справді?
Як на мене, ви прокрастинуєте.
Не заважай!
Літературу придумали не для того, щоб образити мене!
Літературу…
Киш!
Думаю, усе.
Точно вбив ту штуку!
Вона переривала ритуал домашньої роботи.
А це прокляття людського суспільства.
Усі великі речі, яких ще не досягли,
не зробили,
бо хтось збирався з'ясувати,
але їх перебивали.
Через це не маємо реактивних ранців, Максе!
А що як у неї була сім'я?
Вона була на моїй території.
На природі не вбиваю комах,
бо це їхня територія,
та коли вони в моєму домі,
я вживаю заходів.
А якби тут з'явився богомол…
Хай краще молиться!
І навпаки, коли я на природі,
богомол може знищити мене.
Ніколи не задумувався.
Принаймні, наслідків не буде.
ШКОЛА ДОРТА
Гарна робота з домашнім завданням.
Так, мої зап'ястя досі болять від ударів по тій мусі.
Пане Макфлаю, щось не так?
Знайти краще місце для плачу,
щоб не ганьбили себе?
Моя бабуся Макфлай минулого вечора вийшла з дому й не повернулася.
Ваша бабуся Макфлай?
Куди вона пішла?
Дякую, що спитав, Максе.
Востаннє її бачили тут.
Надто близько до твого будинку, Джеймсе.
Вона маленька?
Так.
Вразлива?
-Надзвичайно… -Часто перебиває?
Постійно.
Саме це мені в ній подобається.
Ми, Макфлаї, дуже дружна сім'я.
Вибачте, це мій рингтон.
Я візьму це.
Кузени організовують пошукову групу.
Сьогодні ми знайдемо бабусю.
-Я вбив бабусю Макфлай! -Убивця!
Ні. Це був нещасний випадок. Я випадковець.
Ударив її 15 разів «Маленькими жінками».
Якби знав, я б не розмазав її
класикою про жіночу боротьбу між обов'язками та розвитком!
Організовують пошукову групу. Що робити?
Допоможи знайти її!
Ось вона, прилипла до твоєї старої жуйки.
Фу!
Я тобою пишаюся, Джеймсе.
Віднести тіло в поліцію і зізнатися —
те, що треба.
Саме цього я й не робитиму.
Я сховаю всі докази. Немає тіла, немає злочину.
Що? Я причетний до вбивства.
-Це ж допомога та співучасть. -Що?
Не знаю. Упевнений, це погано.
Хтось іде. Швидко, сховай бабусю!
-Хочете потворні родзинки? -Що?
Хочете родзинки? Вони убивчі.
-Ні. -А ти, Максе?
За них і померти можна.
-Ні, дякую. -Бачу, уже маєш.
У Макса вже є?
Я ж нікого не вбивав. Годі перебивати.
Моя лопатка!
Я наче злочинець.
Розслабся. Спокійно.
Намагаюся, але це нелегко.
Це я не тобі, а собі.
Бо я божеволію!
Знаєш що? Усе буде добре. Треба позбутися тіла.
Ні. Я не можу цього зробити!
Добре.
Будь тут, говори, як я,
щоб батьки не здогадались, що я закопую тіло.
Огидно. Тупо. Жахливо.
Уся справа в мені й моїй великій голові.
Деб, деб, хештег.
Немає тіла, немає злочину.
-Справу… -Я мав це зробити! На нас напали!
Що ти зробив?
Не було вибору.
Убив одну, а вони далі прилітали.
Наче їх приваблюють трупи.
Максе, розслабся. Усе буде добре.
Ми їх усіх закопаємо.
Але цього разу допоможеш, і знадобиться більша ложка.
Тобто лопата?
МАГАЗИН ПОБУТОВОЇ ТЕХНІКИ
Не хочу це робити. Я такий нечесний.
Згадав,
потрібні очисники, щоб позбутися доказів.
Ну ж бо, знайдемо…
Угадайте, що ще?
Під час пошуку ще вісім моїх родичів зникли.
Знаю, щось відбувається, і я покладу цьому край.
Іноді треба взяти справу у свої чотири руки.
Дякую, що сказав.
Зазвичай люди заходять пізно,
купують підозрілі речі й нічого не кажуть.
Обіймемося.
Треба додому, доки не побачив Макфлай.
ПРОВУЛОК РІЗАНИНИ
Він знає!
Звідки?
Ходи. Візьмемо йогурт і забудемо про Макфлай.
Але він може прослідкувати.
Ні, як будемо обачні.
Біжи.
Можеш вже не бути обачним.
Навіть не можу насолоджуватися цим через почуття провини.
Муха!
Я знову це зробив! Що зі мною не так?
Максе! Чекай!
Ніхто не знає, що ми приховуємо злочин!
Привіт, Джеймсе. Ось ваш рахунок.
А ще хочеш безкоштовно махнути на риболовлю?
Можеш махом глянути.
Ти такий мохнатий.
Тобі що, муха сіла на ніс?
Про що я? У Джеймса ж немає волосся.
Заспокойся.
Мухи — живі істоти, Джеймсе.
За них і померти можна.
Тобі що, муха сіла на ніс?
Убивця.
Ні!
Це був нещасний випадок. Я випадковець.
Привіт.
-Привіт. -Мухи.
Мухи.
-Мухи. -Доброго ранку.
Мухи!
Уся родина Макфлая?
Печива? Вівсяного з родзинками.
Це був лише сон.
О ні! Він знає, що я зробив, і хоче помститися.
Максе!
Отже, ви вбили когось і думаєте: «Що далі?»
Киш, лети!
Будь ласка! Не робіть цього!
Боже.
Вибач, Джеймсе. Сподівався, що не побачиш.
Зараз буде дуже шумно.
І дуже брудно.
Не кривдьте мене, пане Макфлаю.
Зізнаюся. Я вбив бабусю і поховав кузенів.
Що?
Ваші кузени. Інші мухи.
Мухи?
Джеймсе, про що ти?
З родичами все добре.
Бабуся Макфлай не зникла.
Саме так.
Виявляється, у неї була вечірка,
вона не хотіла мене запрошувати.
Приїхав ремонтувати діряву ринву.
Мою що?
Нещодавній дощ спричинив деякі проблеми тут,
тож батьки попросили розібратися.
Додаткові гроші за таку роботу
допоможуть мені відправити бабусю в круїз.
Може, тоді
почне запрошувати на сімейні вечірки,
а не вдавати, що вона зникла чи померла.
По мотузці й на землю.
То я не в біді?
Та ні.
Чому б ти був у біді через вбивство мухи?
Вона на твоїй території?
Так! До того ж заважала.
Я вбивав людей і за менше.
-Стояти! -Я тікаю!
Вас заарештовано за вбивство.
Але як? Хто?
Я не витримав. Усе розповів!
Вибач!
Друг уклав дуже хорошу угоду з прокурором.
А тепер тебе посадять довічно!
Довічно?
Сто один, 102, 103.
Так опинився тут, засуджений до довічного.
Та не все погано.
Ніхто не заважає робити домашнє завдання.
Справді?
Бо, як на мене, ти прокрастинуєш.
Вибач, що перебиваю, але тебе випускають.
Що? Уже? Думав, засудили до довічного.
Я тут лише день.
Так. Життя мух. Вони недовго живуть.
-Гей! Руки геть від гудка! -Пробачте.
І не спирайся на мою машину!
Вибач, що здав тебе раніше.
Я побачив ці гроші й спокусився.
Не хвилюйся. Зате я став накачаним.
-Ти вбив його! -Не хвилюйся. Це лише комар.
Але, Джеймсе, ми на їхній території!
Переклад субтитрів: Анастасія Барич