www.titlovi.com
PARADAJZ, SEVERNA KALIFORNIJA
SREDA, 7. NOVEMBAR 2018 16:00
Nemojte da ustajete.
Nemoj to da radiš, molim te. Hvala.
Vidimo se. -Hvala. -Nema na čemu. Prijatan dan.
963 centrali. Klifton Roud odrađen. Gotovo.
Primljeno, 963.
Tuča! Tuča!
Ćao. Hvala.
Nema na čemu.
Hej. Prestanite da se igrate s prozorima.
963 centrali. Sva deca su stigla. Gotovo.
Primljeno, 963.
U međuvremenu, Maveriksi su prekinuli niz poraza
ubedljivom pobedom nad Vizardsima, 119 prema 100.
Vreme danas: sunčano, suvo i vetrovito.
Još nema naznaka kraja rekordnoj suši.
210. dan bez kapi kiše.
I ne zaboravite, na snazi je crveno upozorenje na požare u okrugu Bjut
i okolnim oblastima do petka, uz mogućnost isključenja struje.
A što se tiče narednih dana, sutra još suvlje i vetrovitije vreme
sa udarima vetra od 100-130 km/h.
Lokalne vesti. Nakon osam...
Koga mogu da pošaljem za Bili park? Koga imam?
Probaj 190. -Odlično.
Centrala. Jesi tu, Mek? -Šta treba?
Možeš li da pokupiš decu iz Bilija danas? Fil je otkazao.
Nema problema, šefe. -Hvala ti puno. Poziv završen. Hej, Kevine.
Reci. -Jesi li doneo radne sate? -Nisam. Doneću ih sutra, obećavam.
Dobro. Šef smene kaže da kasniš s održavanjem. To je tvoja odgovornost.
Da? -Razumem. -Dobar dan. Ovde Rubi iz Transportne službe.
Da.
Hej, šefice. -Da. Samo sekund.
Zdravo. Rubi, iz autobuskog depoa.
Znaš li nešto o isključenjima struje iz PG&E.
Imamo crveno upozorenje, pa bi trebalo da znam hoće li zatvarati škole.
Da, sačekaću. -Šta je bilo? -U vezi onih dodatnih smena.
Baš bi mi dobro došle ovog meseca. Očevi medicinski računi, brinem o majci.
Bivša se vratila. Malo mi je težak period.
Kevine, trenutno nemam ništa za tebe. -Ali kad sam se prijavio, rekla si...
Rekla sam možda. A ljudi koji su ovde duže, oni sa stažom,
prvi biraju prekovremene smene. -Hej, druže. Brže malo.
Gledaj svoja posla, matori. -Hej.
Ako nešto iskrsne, javljam ti.
Razumeš?
Razumem.
Neću više da čekam. Ričarde, baš mi je žao. -U redu je.
Da. -Zdravo, Kevine. Ovde Dr. Everet.
Stigli su Elvisovi snimci pluća. Nažalost, loše vesti.
Rak se proširio. Mislim da je vreme.
U redu, doktorka. Dovešću ga večeras. Hvala.
Hej, druže. Kako si?
Dođi ovamo. Hajde, druže. Dođi.
Hajde.
Digni se. Držim te.
Hoćeš burger za večeru, druže?
Držim te, druže.
Zdravo, mama. -Zdravo, Kevine.
Tako, druže. Eto.
Šon je kod kuće. -Kod kuće? -Rekao je da je bolestan.
I ti si mu poverovala?
Samo mi još fali da me cima školski odbor.
Jesi li dobro?
Mučim se, mama.
Nikako da predahnem.
Hoćeš da se vratiš u Rino?
Ne.
Samo...
Ne ide mi ovde. -Znaš da je tvom ocu išlo.
Da. Ali ja nisam on.
Škola je važna, druže. -Tebi nije bila.
Lezi. To je drugačije.
Ti si napustio školu? -Da, jesam.
Ostala je u drugom stanju. Morao sam.
Znači, ja sam kriv? -Ne. Nisi ti kriv.
Samo ne želim da ponoviš moje greške. To je sve.
Hajde, raspakuj se. Stavi stvari u fioku.
Slobodan sam ove subote. Možemo da budemo zajedno za vikend.
Ne bih. Ne osećam se najbolje.
Pričaj sa mnom, druže.
Pričaj sa mnom.
Misliš da ja želim da budem ovde, i da pazim tvoju baku?
Ali nemam... Hej, slušaj me. Ja nemam izbora. Ti imaš.
Nije fer da ja moram da menjam svoj život. -Odrasti!
Videćeš kad budeš morao da plaćaš račune, a imaš loš posao koji ne možeš da napustiš.
Znaš li kako je kad ništa ne očekuješ? Kad nemaš ništa čemu bi se radovao? -Znam.
Kako, dođavola, možeš da znaš? -Znam zbog tebe.
Znači, ja sam kriv? -Naravno da nisi, ćale.
Nikad nisi ti kriv.
Jebeno te mrzim.
Voleo bih da si mrtav!
Dobro, druže.
Dobra kuca. -Dugo ga imaš?
Od kad je bio štene.
Hoćeš da ga držiš? -Hoću.
U redu je, druže.
ČETVRTAK, 8. NOVEMBAR 2018. 6:15
...a što se tiče vremena, još jedan suv i vetrovit dan
u Paradajzu, sa naletima vetra do 130 km/h.
Crveno upozorenje na požare i dalje je na snazi. Budite oprezni,
i odmah prijavite svaki znak dima ili vatre. A sutra...
Hej, ljudi. Nekoliko stabala je palo zbog vetra na Rou Roudu.
To je Rou Roud, pazite i na električne kablove.
U redu. Poziv završen.
Zdravo, Kevine. -Zdravo, šefice.
Mehaničar je bio jutros. Odvezi 963 na servis kad se vratiš.
Prešao je preko 3.000 km. Ostani s njim dok bude radio provere.
Potrajaće par sati, ali to su stvari koje moraš da znaš.
Važi? -Važi, šefice.
Evo jučerašnjih sati. -Hvala, gospodine.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Vatrogasna služba. -Zdravo. Ja sam na autoputu 70, kod mosta Pulga.
Neka trava gori na zapadnoj strani kanjona, a duva i jak vetar.
Dobro. Autoput 70 kod mosta Pulga. Samo trenutak, gospodine.
Mislim da vidim ono što i vi.
Hvala na prijavi. Odmah ćemo poslati vatrogasce.
DŽARBO GEP - VATROGASNA STANICA 36, 13 KILOMETARA ISTOČNO OD PARADAJZA
Ruke su mu kao tvoje butine.
Evo ovako.
Džarbo Gep. Gori vegetacija.
Vozila 2161 i 2176, prijavljeno je da gori vegetacija
na autoputu 70, kod mosta Pulga. Javite se.
Orovile, vozila 2161 i 2176 kreću.
Ajmo, momci! Ustajte, imamo posla.
Idemo.
Da sam imao još pet minuta, stigao bih da doručkujem.
Dobro jutro. -Dobro jutro.
Hajde. Slobodno.
Mora da je pukao kabl. Tačno ispod onih stubova.
Problem će biti kako da priđemo.
A tamo?
Možemo li uopšte da priđemo kamionima?
Usko je, ali probaćemo. Dobro, hajde da se vratimo!
Idemo.
ŠKOLA "PAJN RIDŽ"
Ne mogu sad da pričam, mama. Zvaću te.
Dobro. Idemo. Izlazite.
Vidimo se. Hvala. -Ćao.
Hvala. -Ćao.
Vidimo se. -Hvala, prijatan dan. -Prijatan dan.
Pazi s ove strane. Put ne može da izdrži našu težinu.
Vidim. 2176, ovde 2161.
Pazite na desnu stranu. Izgleda klimavo.
Razumem, kapetane.
Dobro. Gust dim ispred. -Ne izgleda dobro. Idemo do kraja.
Hajde da ugasimo ovo pre nego što preraste u nešto ozbiljno.
Dođavola.
Reci, mama. -Pokušavam da te dobijem. Šon povraća. Stvarno mu nije dobro.
Sranje.
Jel ima temperaturu? -Ne znam. U kupatilu je.
963, ovde centrala. Čuješ li me? -Samo momenat, mama.
Centralo, ovde 963. -Da li su deca izašla?
Da, šefice. Jesu. -Dovezi ga onda, mehaničar te čeka.
U redu. Samo prvo da sipam gorivo.
To je trebalo da uradiš pre nego što si preuzeo đake, 963.
Razumem, šefice. Radim koliko mogu. Stižem čim natočim gorivo.
963, odjava. Reci, mama. Jesi li mu izmerila temperaturu?
Tražim toplomer. -Trebao bi da je u kutiji prve pomoći.
Nema ga tamo.
A ispod sudopere? Probaj tamo, mama.
Moram da natočim gorivo. Zovem te brzo, važi? -Važi.
Hajde, hajde, hajde.
Ma daj.
U redu, tu sam.
Orovile, vozilo 2161. -Tu sam.
Vidim ga. Širi se ka jugozapadu ispod dalekovoda.
Zahvatio je najmanje 40 hektara.
Ne sviđa mi se ovo. Nemamo gde da se povučemo.
Blizu smo. Držimo se ovoga.
Pogledaj ovo, kapetane. Nema šanse da se popnemo gore.
Moramo da se okrenemo. Pronađimo drugo mesto za intervenciju.
Ovaj pravac nije dobar. Kapetane, hajde. -Dobro.
U redu.
Orovile, vozilo 2161. -Čujem vas. -Ne možemo da priđemo iz ovog pravca. Previše je opasno.
Vraćamo se preko grebena da probamo sa vrha.
Primljeno. Komanda se postavlja kod Skutera na autoputu 70.
Sve ekipe su angažovane.
Hajde.
Kreni!
Za jedinicu 2102, vozila 2186, 2182, 2162,
vozila za prevoz tima 2140, 2142. Jedinice 1, 2 i 3 iz Bjuta,
prijavljen je požar niskog rastinja u oblasti Kamp Krik Roud.
Okupite se kod Skutera na autoputu 70.
Parkirajte se.
Kakva je situacija? -Požar je krenuo otprilike odavde.
Procena je da je zahvatio oko 80-120 hektara, I širi se ovuda.
Jak istočni vetar ga je potisnuo niz kanjon.
Jedinice iz Džarbo Gepa pokušale su da priđu preko Kamp Krik Roud-a.
Nisu uspeli. Bilo je preusko i prestrmo. Povukli su se.
Sada idu preko grebena, i pokušavaju da priđu odozgo.
Ima li još vozila na terenu? -Da, imamo još pet dodatnih timova na putu.
Shvatam. Jesu li zajednice ugrožene? -Da. Pulga, kilometar i po zapadno.
Staro rudarsko mesto. Nenaseljeno.
A tu je i Konkau, par kilometara dalje. Nije blizu požara.
Uglavnom žive u prikolicama i kolibama. Oko 800 ljudi.
Penzioneri, drogeraši, usamljeni ljudi.
Izdajmo upozorenje za evakuaciju, za svaki slučaj. -U redu. -Šta je sa Paradajzom?
Šefe, to je 13 kilometara dalje, s druge strane kanjona.
Ima ih oko 27.000. Mislim da nisu ugroženi. Biće u redu.
Da. -4.
4, šta? -44. -Ne, to je nemoguće. Da ima 44, bio bi mrtav.
Pumpa 1. -Koji broj? -Ne mogu da pročitam te brojeve. Previše su sitni.
Neka Šon pročita umesto tebe. -On je... -Šone, jesi li tu?
38. -Šone, javi se na telefon.
Ima temperaturu. Ne želi da priča, Kevine.
Kaže da će ti se javiti kasnije.
Verovatno mu treba mama. -Sigurno da mu treba.
Bolestan je, ali je ovde sa tatom.
Ima mene i tebe.
Slušaj, mama, ne mogu sad da pričam. Moram da odvezem autobus u garažu.
Svratiću u apoteku da uzmem nešto za Šona.
Čim završim s poslom, dolazim. Važi?
Komando, ovde Orovil. Nepotvrđeni izveštaji ukazuju na novi požar u oblasti.
Komandant ovde. Recite lokaciju. -Nismo sigurni.
Ima mnogo dima u oblasti i nekoliko kamera nam ne radi,
ali mislim da je kod Rim Rouda, severno od Konkaua.
Primljeno.
Šta misliš? Da li je ovo drugo žarište ili manji požar?
Udaljeni smo 5 km. Ne bih rekao da je manji požar.
Predaleko je od prvobitnog požara. -U redu.
Mislim da imamo dva požara. -Komandante, javili su da je nestalo struje
pre desetak minuta u oblasti Rim Rouda kod Konkaua.
Znači, kriv je dalekovod. -Povezano je sa drugim požarom. Dalekovod je oštećen.
Serviseri iz elektrodistribucije su tu. Da li da sačekaju?
Ne. Hoću da pričam s njima. -U redu.
Šta to radite, dođavola? Sad imamo dva požara.
Isključite svu vodu na tom području pre nego što nešto drugo počne da gori.
Sinoć smo imali crveno upozorenje. Znali ste za ovo.
Zašto to tad niste isključili? -Poslaćemo ljude do trafostanice da ih ugase.
Poslaćemo ih i do dalekovoda da osiguraju oborene vodove.
Sad imamo dva požara. -Krivi su vaši šefovi, ne vi. Hajde da rešimo ovo.
Mesina.
Pošalji pet dodatnih timova na novo žarište. -Šefe, hitan poziv.
Tehničko vozilo 2136. Hitan poziv.
Ovde komandant. Izvolite. -Inženjer Hopkins, tehničko vozilo 2136.
Završavam smenu u Konkauu. Situacija se brzo pogoršava.
Prema nama dolazi gust dim i žar.
Jeste li sigurni? U Konkauu? -Da, upravo prolazim tuda.
Žar pada po zgradama. -Proširilo se, jebote.
Ispravka. Imamo novo žarište.
Ispravka. Više njih. Vidim jedan, dva, tri velika.
Širi se neverovatno brzo. Vidljivost se brzo smanjuje.
Daleko se raširilo. Najmanje osam kilometara.
Misliš da su opet dalekovodi? -Ne, već su isključili struju u Konkauu.
Požar se mnogo proširio.
Mesina.
Slušaj me. To je jedan požar. -Nije. -Jedan požar.
Nemoguće da se širi u tom pravcu.
Sve je jedan jebeni požar. -Ako je jedan,
onda zahvata otprilike ovoliko područje. -Dobro. Pošaljimo jedinice u Konkau.
Kanadere, vozila. Šta god im zatreba. -Kanadere. -Da li ste čuli?
Ako je požar u Konkauu, evakuacija mora postati obavezna.
Uradi to. -Razumem.
Nova kontrolna tačka je Džordan Hil Roud.
Vozači, ovde centrala. Poslušajte.
Danas je zaista poseban dan,
jer smo upravo saznali za požar kod Konkaua.
Znate proceduru. Održavajte slobodnu liniju i slušajte upozorenja.
963, ovde centrala. Jel dolaziš ovamo?
Centralo, ovde 963. Stižem za oko 15 minuta, šefice.
Samo ću se nakratko zaustaviti negde.
Kevine, moraš da dođeš do garaže, inače ćeš zakasniti na popodnevnu vožnju.
Rekla sam ti da će ti trebati bar dva sata.
Razumem, šefice. Ali imam porodične probleme.
Kevine, to me ne zanima.
Odmah dovezi autobus. Mehaničar ne može da čeka ceo dan.
Razumem, šefice. Stižem što pre mogu.
Evakuišite se! Idemo! -Upomoć!
Uđite u onaj kamionet.
Opšta evakuacija! Idemo!
Ostavite sve. Pustite to. Ulazite u kola odmah!
Ima li još nekog unutra? -Nema.
Ima li nekog unutra? -Hajde, dušo. Idemo.
Vatrogasci!
Ljudi, idemo. Ostavite torbe.
Ostavite torbe! Svi morate napolje!
Mama! -Pusti to. Moramo da idemo. Hajde! -Ne!
Odmah je smestite u auto. Idemo.
Imate li kola? -Ne. -Uđite u onaj beli kamionet. Brzo. Držite se.
Hajde!
Komando, ovde tehničko vozilo 2136.
Potrebni su nam lekari. Više ljudi je opečeno.
Formiraću konvoj. Idemo na Konkau Roud.
Za mnom! Držite se zajedno! Vozite u koloni!
Izdržite, važi?
Idemo.
APOTEKA
Ima li koga? -Imate li neka pitanja u vezi sa... -Hej.
Samo momenat. -U redu.
Dobro. Može da se žvaće.
Možete to da pojedete. Mislim da to nije dobra ideja. U redu.
Gospođo, moj sin ima temperaturu i povraća.
Bila sam na telefonu. Koliko ima godina? -Četrnaest.
Da li ima alergije? -Zapravo ima 15 godina. Da, 15.
Ne znam. -Da li je osetljiv na neku hranu?
Mislim da nije. Ne.
Samo ono što se obično daje za temperaturu i povraćanje.
U redu. Tajlenol je najbolji za to. -Da.
Super. Hvala. -Odlično. To je 7,25 dolara.
U redu.
Odmah dolazim, Linda. -Želite li kesu? -Ne. U redu je. Zadržite kusur.
Gospodine, mogu... -Reci. -Kevine, šta se dešava?
Šon šalje poruke. Kaže da hoće kući. -Ne. -Hoće da dođem po njega.
Ne. To je smešno. -Deluje uznemireno. Šta se desilo? -Ništa.
Malo smo se posvađali. Mislio sam da je pobegao sa časa.
Pa, da li je? -Da li je šta? -Pobegao sa časa? -Nije.
Moja greška. U stvari ima stomačni grip.
Upravo sam uzeo Tajlenol, pa je sve u redu.
Nije u redu, Kevine. Ne, ako je bolestan i kaže da hoće kući.
Linda, sad stvarno nemam vremena za to. Čuješ? Već kasnim s autobusom na servis.
Misliš da ja imam vremena? I ja radim, znaš?
Piter i ja smo planirali da večeras odemo u Kolorado.
Večeras? -Da, večeras.
Rekla sam ti.
Izvini. Linda, zvaću te kasnije.
963 zove centralu. -Dobro, 963. Jesi li krenuo, Kevine?
Ima li novosti o tom požaru? U Magaliji sam i vidim stub dima
iznad kanjona.Vetar duva prema nama. -Kevine, nema novih informacija.
Vatrogasci su već tamo. Dovezi autobus. Već sam ti rekla tri puta.
Ako se ne vratiš odmah, traži drugi posao. Kraj.
Razumem, šefice. Stižem.
Ovde vođa vazdušne jedinice. Kanaderi su na putu.
Stižu za četiri minuta.
Cisterne idu ka rezervoaru Konkau, južno ka Džordan Hil Roudu.
Razumem.
Koliko im treba do tamo? -Jedinice iz Paradajza su udaljene 18 minuta.
Vozilo 2136, avioni su u vazduhu. Cisterne stižu za osamnaest minuta.
Ne, predugo je. Do tada ćemo već izgoreti.
Bože!
Držite se.
Kanaderi su spremni da ispuste prah.
Ovde vazdušna jedinica. Po ovom vetru ne možemo da pogodimo metu.
Ovde komandant. Pokušajte ponovo.
Šefe, jedinice iz Paradajza su udaljene od Konkaua 15 minuta.
U redu. Orovile, ovde komandant.
Recite.
Za Konkau nam je potrebno deset kanadera, šest helikoptera tipa 1,
navigacioni avion i dodatnih 25 vozila. -Primljeno. Svi avioni, deset cisterni,
šest helikoptera, 25 vozila, odmah.
Orovile, primljeno. Odmah šaljem jedinice u Konkau.
Tehničko vozilo 2136, možete li se uputiti ka Kamelot Roudu?
Ne. Vatra me je odsekla.
Ovo će ih progutati.
Pošalji ih ka mostu. -Hofmanovom? -Hofmanovom. -To je najbolje mesto.
2136, možeš li doći do Hofmanovog mosta i skloniti se u vodu?
Pokušaću.
Slušajte! Čim zaustavim kamionet, trčite pravo u reku!
Čim uđete u vodu, pokrijte usta i zaštitite disajne puteve.
Bez razmišljanja. Jasno?
Idemo!
Hajde! U vodu odmah!
U vodu! Idemo!
Držite se! Odmah u vodu!
Ovde 2136, više stanovnika se sklonilo u reku!
O, Bože!
Jebote!
Idite što dalje možete od obale!
Hajde!
Tehničko vozilo 2136...
Vatra će sve zahvatiti. Kada stiže pomoć?
Kanaderi su na drugom preletu. Cisterne stižu za deset minuta.
Ovde vazdušna podrška. Kanaderi su u vazduhu.
Primljeno.
Hajde!
Samo mirno!
Ovde vozilo 2182.
Imamo više prepreka na putu. Ne možemo da prođemo.
Put je blokiran. Ponavljam, prolaz je potpuno blokiran.
Vazdušna jedinice, da li je gašenje imalo efekta?
Ovde vazdušna jedinica. Nije bilo nikakvog efekta.
Dođavola, gde su ti kamioni iz Paradajza? -Ne mogu da se probiju.
Zaglavljeni su. Ne mogu da stignu. -Držite se zajedno! Dolazi!
Ostanite mirni! Preživećemo!
Sklonite se! Stiže požar!
2136, gde ste?
2136, da li me čujete?
Javi se. -Hajde.
2136, da li me čujete?
Nije dobro.
Prvi talas je prošao.
Sklanjamo se u reku.
Imamo više povreda od opekotina, treba nam pomoć odmah!
2136, primljeno. Ostanite gde ste.
Poslaćemo spasioce i buldožere da očiste put.
Ne razumete! Ovo je strašno!
Požar se naglo širi na zapad prema Paradajzu!
Šone. Tata ovde. Slušaj.
Žao mi je zbog onog sinoć. Žao mi je što se ne osećaš dobro.
Uzeo sam ti neke lekove. Doneću ti ih čim se vratim s posla.
Slušaj, treba mi jedna usluga.
U Konkauu je požar, ali mislim da nema potrebe da brineš.
Za svaki slučaj, uključi Kanal 7 da možeš da pratiš šta se dešava.
Važi? Neću da se baka brine. Znaš kako se ona uznemiri.
Dobro, sine.
Vidimo se posle posla. Nadam se da ćeš biti bolje.
Orovile, ovde komandant. Moramo da sklonimo ljude.
Obavestite opštinu. Obavezna evakuacija za zone 3, 8 i 14. Istočni Paradajz,
sve istočno od Penc Rouda. Približno oko 4.000 stanovnika.
Primljeno. Obavezna evakuacija zona 3, 8 i 14. -Ostanimo pribrani. Držimo se plana.
OPŠTINA PARADAJZ
Dobro. Da, razumela sam. U redu.
Izdata je naredba za evakuaciju. Telefonske linije ne rade. Hajde.
Dobro, daj mi te zone.
3, 8 i 14. Samo istočni Paradajz.
Ne prolazi. Nije poslato.
Dobro.
Hajde! PLAN EVAKUACIJE GREŠKA U SIGNALU
Vazdušna jedinice, treba mi pomoć u kanjonu. Kupite nam malo vremena.
Šefe, pogledajte kako taj požar ide ka Paradajzu.
Ovde komandant vazdušne podrške. Nema nikakvog efekta.
Požar se širi na zapadnu stranu kanjona. Brzina vetra je veliki problem.
Primljeno. Treba nam dodatna pomoć od 50 udarnih timova.
Primljeno. To će kasniti, gospodine, minimum dva do tri sata.
Šefe, ako jedinice odmah ne krenu prema Paradajzu, izgubićemo bitku.
Biće prekasno. -Izgubićemo i vazdušnu podršku.
Previše je opasno leteti u ovim uslovima. Nema šanse da nastave sa ovakvim vetrom.
Ovde treći odsek.
Plamen je zahvatio kanjon. Ne možemo da ga zaustavimo.
Čujete li? Ne možemo da ga zaustavimo.
OSNOVNA ŠKOLA PONDEROSA
Merini učenici, sedite.
Deco, ne gledajte kroz prozor.
Još jedan požar u prirodi. Ništa novo. Sedite.
Izvadite knjige.
Znamo li šta treba da radimo? -Još nema naređenja za evakuaciju. Ja neću da čekam.
Sve ljude treba što pre izvući napolje i poslati kući. Poslaću mejl roditeljima.
Ako neki od učenika imaju telefone ili znaju brojeve,
neka roditelji dođu po njih. -Dobro, ali
neki moji učenici imaju roditelje koji rade van grada,
i oni neće stići na vreme. Šta ćemo s tom decom?
Sigurna sam da će odrediti rezervno mesto okupljanja.
Zato okupimo učenike koje roditelji ne mogu da pokupe.
A ja ću nastaviti da zovem opštinu. -Dobro. Hvala. -U redu.
Eko. Znaš li broj telefona svoje mame?
Znam. -Znaš? Sjajno. -435-232...
Dobro. Samo trenutak. Upiši ga na papir.
Ko još zna mamin i tatin broj?
Da? -Rekao si da ćeš me pozvati.
Izvini. Nešto mi nije dalo mira. -Ne želim da se svađamo.
Dosta mi je istih rasprava svake nedelje.
Ne treba da se svađamo, Lin. Nisam znao da nam je sin bolestan.
Nije bilo namerno. Ne treba da se mešaš.
Zašto onda zove mene? -Ne znam! Linda, ima 15 godina!
Posvađao se s ocem i zato zove majku.
Ne pravi od komarca magarca. Rešiću to.
963, gde se nalaziš?
Stižem za desetak minuta. Velika je gužva u saobraćaju.
Priznaj, Kevine. Ti si jednostavno nepouzdan.
Ne, Lin, neću sada o tome.
Neću više da premotavam film u glavi šta sam sve zeznuo.
Znaš, bilo mi je teško
otkad mi je otac umro. -Ne koristi oca kao izgovor.
Sahrana je bila pre četiri meseca, a jedva da si s njim pričao u poslednjih 20 godina.
Upropastio ti je život. Tako si mi rekao! -Ne seri, Linda.
Sereš. To je bio nizak udarac.
Izvini.
To nije bilo u redu.
Ovo je prvi vikend da sam s nekim van kuće otkako smo...
Znaš na šta mislim.
Možeš li da utišaš radio? Jedva te čujem.
Utišao sam ga.
Znam da ti je bilo teško, ali moraš da misliš na Šona.
U tebi vidi samo... -Šta?
Šta vidi u meni?
Ne teraj me da kažem, Kevine. -Slobodno reci.
Znaš na šta mislim. -Reci.
Postoji razlog zašto ti je život u haosu,
i zašto Šon ne želi da bude s tobom.
Moram da idem.
Centrala svim vozačima. Imamo problema s vezom.
Da li me svi čujete?
Zdravo, Šone. Tata je. Slušaj...
Moram da znam da si dobro.
Javi mi se ako dobijaš bilo koju od ovih poruka, molim te.
Važi? Moram da...
Moram da odvezem autobus u garažu.
Svratiću do servisa na par sati, a onda...
Znaš šta? Dolazim kući odmah.
Čuješ li me? Dolazim kući.
Imam lekove za tebe. Biću tu najkasnije za 20 minuta.
Svi vozači, ovde centrala. Ovo je važno obaveštenje.
Evakuišemo samo istočni deo Paradajza.
Koje zone? -Istočni Paradajz, zone 3, 8 i 14.
Samo 3, 8 i 14.
Svi istočno od Klarka pa sve do Penca moraju odmah napustiti to područje.
Plaše se da će se požar iz Konkaua proširiti preko kanjona.
Ako imate decu u autobusu,
morate ih odvesti na zapad, u garažu u Čiku.
Ponoviću, mesto okupljanja je garaža u Čiku.
Poziv gotov.
Hajde, dušo. Uđi.
Hajde. Stanite!
Dobro, hajde da...
Odmah se vraćam. -Stiglo je naređenje za evakuaciju.
Izgleda da im je sistem pao i nisu mogli da pošalju obaveštenje.
Hoće da svi učenici koje roditelji nisu pokupili
budu odvedeni u osnovnu školu "Paradajz".
To je novo mesto okupljanja. Tamo šalju sve roditelje.
Dvadeset troje dece nema prevoz.
Kako ćemo ih tamo odvesti? -Ja mogu četvoro da povedem kolima.
Ja nisam došla kolima. -Ne. Ne možemo ih sami odvesti.
Nemamo dovoljno kola. Moraju da nam pošalju autobus.
Pozovi Rubi. -Da, zvaću garažu.
Zdravo, Ana. Ovde Meri.
Slušaj, evakuišu istočni Paradajz, a ja ne mogu do Džejka.
Stiven je službeno odsutan. Da li možeš ti da odeš po njega,
a ja ću ti se pridružiti čim budem mogla? U redu. Hvala ti.
Javi mi da si dobila poruku. Volim te. Ćao.
Kancelarija za školski prevoz.
Izvinite, možete li da govorite malo glasnije?
Direktorka škole "Ponderosa".
Da, gospođo.
Treba im autobus da ih odveze do mesta okupljanja kod osnovne škole "Paradajz".
Izvan zone evakuacije.
Imamo li nekog tamo? Proveri.
Cezare. -Molim? -Pripremi autobus za svaki slučaj.
U redu. -Da, gospođo. Poslaćemo vam autobus odmah.
Samo ostanite tu.
Hvala vam puno. U redu. Doviđenja.
Centrala svim vozačima, novosti u vezi upozorenja za evakuaciju.
Imamo problem. Osnovna škola "Ponderosa".
Ponavljam, u osnovnoj školi "Ponderosa" su u nevolji.
Tamo je dvadeset troje dece zaglavljeno u zoni evakuacije.
Roditelji ne mogu da dođu po njih.
Neko ih mora pokupiti i odvesti na rezervno mesto okupljanja kod OŠ "Paradajz".
Ima li nekog sa praznim autobusom u oblasti istočnog Paradajza?
987 centrali. Nažalost, pun sam. Još nisam stigao do škole.
910 centrali. I ja sam pun, Rubi. Za deset minuta ću biti tamo.
Hajde, molim vas. -922 centrali, na putu sam za Čiko.
Upravo prolazim pored centrale, ali mogu da se vratim.
Ne, 922. Nemoj da se vraćaš. Kad izađeš odatle, samo nastavi.
Na tim ulicama uskoro će biti haos.
Ima li nekog u istočnom Paradajzu sa praznim autobusom
koji može da pokupi tu decu?
Ne. Ne.
963, mogu ja da ih pokupim.
Kevine, jesi li to ti? -Da.
Još uvek sam na ovoj strani grada. Sećaš se? Kasnim.
Da, sećam se. Servis možemo da obavimo neki drugi put.
Samo tu decu odvezi na sigurno. Važi, Kevine? Čuješ li me?
Čujem. Neka budu spremni.
Stižem.
Evo autobusa. U redu. Ostanite na mestima.
Svi sedite, molim vas.
Dvadesetoro dece za evakuaciju?
Tamo su. Idite desno.
Zdravo. -Zdravo. Došli ste po decu? -Jesam. Jesu li spremni?
Da. Okupljamo ih. Kako se zovete?
Kevin. A vi? -Zdravo, Kevine. Ja sam Meri.
Zdravo. Čim ih okupimo... -Da, super.
Za minut ćemo ih poređati. -Da.
Roditelji nisu mogli da dođu, jer rade predaleko...
OŠ "Paradajz". Razumem. -Tako je. Rezervno mesto okupljanja.
Da. Sve jasno. možemo da krenemo. -Direktorka Hejs. Hvala što ste došli. -Zdravo.
U redu. -Što pre krenemo, to bolje. -Zbog dece moramo ostati smireni.
Deco, ovo je naš vozač autobusa, Kevin. Pozdravimo ga.
Zdravo, Kevine. -Stanite u dva reda.
Najniži napred, najviši nazad. Kevin će vas odvesti do OŠ "Paradajz",
gde će vas pokupiti roditelji. Direktorko, ja ću ih voditi.
Stanite na kraj i prebrojte ih.
Ako ste spremni, podignite ruku.
Gledajte me. Hoću da svi gledate u mene.
Jesmo li spremni? -Jesmo. -Idemo smireno i polako.
Ostaćemo zajedno. U redu, krenimo. -Hajde.
Koliko će trajati? Deset minuta? -Da, ako požurimo.
Ali saobraćaj je napolju sve gori, i zato treba da požurimo.
U redu. Imamo vremena.
Gospođo, mislim da niste svesni ozbiljnosti situacije.
Svesna sam. I zovite me Meri, ne gospođo.
Ko ima kapuljaču, nek je navuče na glavu. Ako nema, neka stavi ranac na glavu.
Sve je u redu!
To su samo kanaderi! Koristite rančeve.
U redu.
Nađite svoja mesta u autobusu.
Tiho, smireno, svi u jednom redu.
Ne žurite, polako.
963 centrali, upravo ukrcavamo decu u autobus.
Signal je loš. Javiću se kad budemo na sigurnom.
Pažnja! Mirno sedite i slušajte Kevina.
Važi? -Čekajte!
Aleks! Tražim Aleksa! -Aleks, tvoja mama je ovde. -Aleks!
Poneo si sve stvari? Moraš da ideš. -Hvala Bogu. Idemo.
Možeš da ideš. -Hej, gospođo.
Ne. Vi idete s nama. -Ne, moram da zaključam.
Ne, ne možete.
Odvešću ih i ostaviti na sigurnom. Ne mogu da čekam sa njima.
Moram do svoje porodice.
Razumete? Morate da pođete sa nama.
Ne može sam. Moram da idem s njim.
Tiše malo! -U redu je. Odvešće me neko od tamošnjih učitelja.
Ponesite evakuacioni plan za štab. -Možete sami da zaključate?
Mogu. -Dobro. Tu sam. Idem s vama.
Sve je u redu. -Držite se.
U autobusu smo. Stižemo za deset minuta.
Jeste li videli one kanadere?
Ovo je školska evakuaciona ruta.
Mi smo na istočnoj ruti. Idemo skroz do Penca,
pa onda desno na Pirson, i do OŠ "Paradajz".
Mislim da to nije dobra ideja. Pogledajte.
Postoji bolji put nego skretanje desno na Penc. -Dobro, ali ovo je plan. Držimo se plana.
Kako vi kažete, učiteljice.
Svuda su zastoji. Pogledaj koliko su ulice zagušene.
Do Čika je 25-kilometarska kolona.
Šefe, stigli smo do mesta.
Primljeno.
Izdajem obaveznu evakuaciju za ceo grad. Sva područja. Stupa odmah na snagu.
Ne možete. Izbiće haos. Pričamo o 26.000 ljudi.
Ako svi napuste grad, nećete moći da uđete unutra.
Ne slušate me. Plamen dolazi preko kanjona. Video sam. Brzo se širi.
Ako se budemo držali propisa, svi ćemo stradati.
Hoćete li da to imate na savesti?
Pozvali smo jedinicu. -Razumem. -Dobro.
Komandante, ja sam Mark Rodžers iz Elektrodistribucije.
Tu je naš tim. Na raspolaganju smo.
Samo isključite struju u gradu, a mi ćemo se pobrinuti za ostalo.
U redu. -Dobro, slušajte. Pustite komandanta malo na miru.
Hteo sam da kažem da smo tu ako zatreba.
Izdajte obaveznu evakuaciju za ceo grad. -U redu. Orovile, ovde štab.
Centrala zove 179. Jeste li izašli iz istočnog dela Paradajza?
Ovde 179. Izašli smo. -Odlično.
Ko je ostao? -Samo 963.
Samo on.
Centrala zove 963. 963, da li ste napustili istočni Paradajz?
963 centrali. Da li me čujete?
Ne plašite se. Vatrogasci gase požar.
Rade svoj posao. -Centralo? -Čuvaju nas. -Da li me iko čuje?
Mi smo u Pencu. Sve je blokirano.
963, javi se, molim te.
Probaj da ga pozoveš na mobilni.
Zašto njegov autobus mora da bude poslednji? Ozbiljno.
963 centrali, čujete li me?
Odgovorite ako me čujete.
Ima li u ovom autobusu ikakav bezbednosni protokol? -Da. Imamo ovo i ovo.
Super. To će nam baš pomoći.
Vi ste novi ovde? -Ne, vratio sam se pre par meseci.
Odrastao sam ovde. -Kako se osećate povodom toga?
Nisam mislio da ću sa 44 godine biti ovde.
Koliko će ovo trajati? -Teško je reći.
Da smo krenuli na vreme, i da me niste zadržavali,
stigli bi za deset minuta, ali sad izgleda za 20-30.
Stići ćemo kad stignemo. Hajde, deco.
Zatvorite prozore da dim ne ulazi unutra.
Halo. Da li su to vatrogasci?
Ovde Rubi Bišop iz školskog okruga. Nemam radio vezu.
Izgubila sam kontakt sa autobusom. Broj 963, negde u istočnom Paradajzu.
Javite mi ako ga vaša vozila vide. Hvala. U redu.
963, da li se čujemo?
Kevine, da li me čuješ? Ovde centrala.
Dušo, hajde da zatvorimo ovo da dim ne ulazi.
Kako se zoveš? -Bendžamin. -Ti si u razredu kod učiteljice Kristi? Da, sećam se.
Učiteljice Meri, ima još jedan prozor. -Da, hajde i taj da zatvorimo.
Jebeš sve ovo.
Kevine!
Šta to radiš? Plan je da ostanemo na Pencu!
Skrećem na Klark. Manje je zagušeno.
Plan je da ostanemo na Pencu. -Jebeš plan, učiteljice.
Znate šta? Mogu da ostanem usred ove gužve, ako to želite.
Ne zaustavljajte se. -Ne? Onda me barem pustite da vozim.
Šta je vaš problem? -Vidite li onaj požar?
Izgleda kao jebeni vatromet za Dan nezavisnosti.
Na vašem mestu bih seo. Sad ću naglo da skrenem levo.
Stisnite se! -Držite se!
O, Bože! Držite se, deco!
O, Bože! Kevine!
Držite se! Za Boga miloga.
Prošli smo. -Jesu li svi u redu?
U redu je. Kolona se pomera.
Možete li sledeći put da pitate ranije?
Hoćete li da stignemo brže ili da se držimo pravila? -Moramo da budemo odgovorni.
Da, a to znači da decu što pre vratimo roditeljima. Zar ne?
Ne mogu da ga dobijem. -Kevine, javi se.
Ovo je crveno upozorenje. Evakuišite odmah sva područja.
Rubi, moramo da idemo. Moram da isključim struju. -Znam. -Vodim ljude odavde.
U redu. Uzmi moje ključeve.
963, da li se čujemo?
A vi? Oduvek živite ovde?
Da. Od rođenja.
Nikad nije bilo po mom ukusu.
Zašto ste se onda vratili?
Otac mi je umro pre par meseci.
Žao mi je. -U redu je.
Nismo bili bliski.
Znači, ostajete? -Za sada.
A vi? Imate li porodicu?
Imam. U braku sam 19 godina.
Savršena porodica, zar ne?
Da.
Imam sina. Džejka. Ima petnaest godina.
Htela sam da odem po njega, ali...
Nisam znao. Izvinite.
U redu je. Sestra će otići po njega. Otac mu je na službenom putu.
Biće sve u redu. Odbacićemo decu, a onda ću poći da ga potražim.
Kako ste? -Hoćemo li biti u redu? -Da. Bićemo u redu, dušo.
Jesu li naši kućni ljubimci dobro? -Kad ćemo videti roditelje?
Videćemo ih tamo.
Samo hoćemo da vas što pre odvedemo na sigurno.
Reci, dušo. -Kad ćemo stići tamo? -Što je pre moguće.
Jesi li dobro, dušo?
Hoćeš li da sediš napred, ili želiš da budeš sama?
Kevine, ako me čuješ, evakuišu ceo grad.
Hitne službe se okupljaju 24 km dalje, u Čiku, gde je sigurno.
Nemoj da ostavljaš decu. Odvezi ih pravo u Čiko. Važi?
Rubi, nemamo više vremena. Idemo. Vodim ljude odavde. -U redu!
Rubi!
Kevine, ako me čuješ, vidimo se u Čiku.
Budi oprezan. Kraj.
Hajde!
Vatra se brzo širi u istočnom Paradajzu.
Zvali su iz H divizije. Na kardiološkom odeljenju bolnice Feder River buknuo je požar.
Vatra je zahvatila tavan. Napolju je oko 15 do 20 pacijenata.
Pokušavamo da ih sklonimo. -Uradite šta možete. Spasite bolnicu.
Pozovi hitnu pomoć u Bjutu. -Svi avioni su prizemljeni.
Obaveštavaću vas, ali trenutno niko ne leti.
Niko. -Jebiga.
A evakuacija? Kako ide saobraćaj?
Gori od Klark Rouda naviše. Sve je zahvatio plamen.
Penc Roud je potpuno blokiran.
Skajvej je još uvek otvoren. Sve ide polako.
A napuštena vozila? Dosta otežavaju prolaz.
Sva takva vozila uklonite s puta. Buldožerima, ako bude potrebno.
Razumem.
Ova četiri pravca moramo da sačuvamo. Inače će sve biti izgubljeno.
Slušajte me! -Tišina! -Slušajte!
Ovo više nije šumski požar. Guta kuće.
Ovo je gradski požar. Može biti mnogo žrtava.
Sa tim se sada suočavamo. Ostanite sa svojima, i dajte sve od sebe.
U redu. -U redu.
Hej! Zašto stojimo? -Sve je blokirano! Autoput je zakrčen.
Sranje!
Hajde.
Gde treba da stignete?
Kad ostavimo decu. -U Magaliju.
Moj sin je tamo sa bakom. Rekao sam im da stižem pravo kući.
Saznaće za evakuaciju. Zar ne?
Nalaze se na spisku, zar ne?
Ja...
Stalno sam dobijao poruke iz opštine, ali sam ih ignorisao.
Zna li baka da vozi?
Ne zna.
Učiteljice Meri, pomozite. -Iz one kuće se dimi.
Vatra sa leve strane.
Vatra s leve strane. Sklonite se. -Daleko od prozora.
Ne približavajte se prozorima.
Hej.
Pusti me da prođem! Brže! Čoveče, imam decu u autobusu.
Samo mirno. Kevin pokušava da nas provede.
Meri, sedi ovde.
Šta? Zašto? -Morate da vozite. Morate. -Ne znam da vozim.
Moram da ispraznim levu traku. Preuzmite volan.
Jednostavno je. Stavite nogu na kočnicu i na moj znak krenite.
Jednostavno je. Možete to. Nogu na kočnicu.
U redu. -Kad kažem "hajde", krenite. -Važi? -Važi.
Nemojte da ustajete. -Gde je Kevin?
Nazad.
Sklonite kamionet. Vatrogasci moraju da prođu.
Hajde. -Hej. Šta se dešava?
Šta radite? -Ljudi su zarobljeni na Pencu.
Imaju prednost. Glavni požar je tamo. -Vidite školski autobus?
Dvadeset dvoje dece je u njemu. Moraju do svojih roditelja.
Gde je Kevin? -Zaustavite saobraćaj da možemo da prođemo.
Moram da propustim vatrogasce. -Pozovite pojačanja.
Veze ne rade već četrdeset minuta.
Vratite se u svoj auto. Krenućete čim bude moguće.
Vratite se u auto, gospodine.
Vratite se u auto. -Levo. Prvo moraju da prođu vatrogasci i ovaj autobus.
Kreni!
Vozite!
Sačekaj!
Sad! Hajde.
U redu.
Propustite vatrogasce i autobus! Hajde, vozi!
Da.
Vozi!
Hajde! -Ne želim da te udarim. -Hoćemo li biti dobro?
Hajde.
Hajde!
Bog te jebo. -To!
Probili smo se.
U čemu je problem? -Veze ne rade. Haos je.
Još jedan minut. -Još minut. Jesmo li spremni?
Ovde 963. Još minut do cilja.
Dobro ste vozili.
Hvala. Ni vi niste loši.
Mogli biste da budete saobraćajac, ako tražite novi posao.
Ne bih baš.
Deco, pokupite svoje stvari i spremite se za polazak.
Odvešćemo vas roditeljima što je pre moguće.
Naši roditelji... -Škola je... -O, Bože. -Ne! Gde su oni?
Ne. Ne. -Gde su? -Ne, ne.
Sranje!
Hoću moju mamu.
Idem da vidim ima li ikoga tamo.
Ima li koga?
Nisu tu. Nema nikoga ovde.
Ne znam zašto nas nisu upozorili.
Šta ćemo sad?
Ne znam. -Šta...
Moramo da odemo odavde. Moramo da izvedemo decu.
Do glavnog centra za evakuaciju u Čiku.
A onda ćemo se vratiti po našu decu.
Učiteljice Meri! -Dolazim.
Sedite. -Ava vas treba. -Šta je bilo?
Neće da izađe ispod sedišta. -Šta? Na podu je? -Potrebni ste joj.
Zašto? Šta joj je? -Neće da ustane!
Plaši se. -Ava. Dušo, ne.
Šta radiš tamo dole?
Jesi li dobro?
Nisi?
Sve ovo je pomalo strašno. -Dobro.
Meri, možemo li da krenemo? -Možemo. -Dobro.
Plašiš se? -Da. -Da, znam.
I ja se plašim.
Mogu li da te zagrlim?
Eto. Hajde.
Budi hrabra koliko možeš.
Komandante, 27.000 ljudi je u Paradajzu,
12.000 u Magaliji. Evakuisano je 8.000,
što znači da je na pogođenom području ostalo još oko 30.000 ljudi.
Fini, dođi na sekund. Kakvo je stanje s infrastrukturom?
U gradu ima nekoliko škola. Dve su već ugrožene duž Penc Rouda.
Iz OŠ "Ponderosa" je krenuo školski autobus
sa dvadeset dvoje dece. Ne znamo gde su sada, ali...
Obaveštavaj me o tome. -Još nekoliko benzinskih pumpi. Dva skladišta sa propanom.
Jedna je na Skajveju između Penca i Klarka, druga u Magaliji.
Možeš li da ih zatvoriš? -Pokušaću.
Deo problema sa evakuacijom je što padaju električni kablovi. Blokiraju puteve.
Vatrogasci ih sada seku da otvore prolaz, ali dobijamo izveštaje...
Gde je predstavnik Elektrodistribucije? -Neki vodovi su pod naponom.
Elektrodistribucija. -Tu sam. -Struja nije isključena. -Jeste.
Reci mu šta se dešava. Zašto su kablovi pod naponom? -Radimo na tome.
Civili voze preko njih. Vatrogasci seku vodove koji su još uvek pod naponom?
Rekli ste mi da je struja isključena. -Nisu još uvek ručno isključeni prekidači.
Radimo što brže možemo. -Zabole me. Znate li vi šta se ovde dešava?
Isključite jebenu struju! -U redu. -Šta nije u redu s vama, jebote?
Moji vatrogasci su tamo! I 30.000 ljudi!
Šta da radimo? -Požar je iza nas.
Ne sme da nas stigne. Vozimo na jugozapad.
Idemo prema onom parčetu neba, to nam je izlaz. Onda dalje ka Čiku.
Penc i Klark su zatvoreni, ostaju Nil i Skajvej. -Da.
Nil je najudaljeniji, ali možda je to dobro. Možda tamo ima manje saobraćaja.
Do njega možemo ulicom Rou.
Uska je, sa mnogo oštrih krivina. Nije pogodna za autobus od 16 tona.
Zaglavili bi se. -Onda nam ostaje Skajvej. -Da.
Širok je, sa četiri trake, prav. -Da.
Hajde da probamo Skajvej. -Skajvej.
Vi nemate pojma gde su oni, je l’ da?
Šta, dušo? -Naši roditelji. Ne znate gde su.
Ne, dušo, ne znamo, ali ćemo ih naći.
Naći ćemo njihove roditelje, zar ne, Kevine? -Da, naći ćemo ih. Da.
Hajde sedi, dušo.
Hoćeš da sedneš ovde napred?
Sedi. -Eto.
Da, ovde je u redu.
Kako se zoveš? -Tobi.
Tvoji roditelji rade van grada? -Mama radi.
Tatu ne viđam.
Tobi, pobrinućemo se da se vratiš kod mame.
Čuješ li me? Odvešćemo te kod nje.
A tebe kod tvog sina, a mene kod mog.
Tako će biti. Važi?
U redu.
Požar se raširio po skoro celom Paradajzu,
kroz poslovne i stambene zone. Imamo velike štete na objektima,
a avioni su i dalje na zemlji. -Razumem. -Komandante, proverio sam sa jedinicom.
Autobus su poslednji put videli u Klarkovoj ulici, južno od Eliotove.
Takođe sam saznao da je OŠ "Paradajz" zahvaćena vatrom.
Nisu tamo.
Meri, vidiš li ove kablove? -Vidim. -Dobro.
O, Bože. Pazi! -U redu.
Kevine, desno! Kevine!
Kabl s desne strane!
Sve se ruši na ulicu. -O, Bože.
Pada!
Pazi!
O, Bože.
Skrećem levo!
Idemo na prečicom na Skajvej. Uspećemo. Tu je odmah.
Deco, držite se! Uhvatite se za nešto!
Držite se! -O, Bože.
Sranje!
Zaustavite ga. Dođite ovamo!
Ne možemo nigde. Skroz smo blokirani.
Moramo nekako naći put do Roua i probati da izađemo na Nil.
To nam je jedina šansa.
Kako ćemo izaći odavde? -Pogledaj oko sebe. -Gledam.
Ne vidim nikakav izlaz. Svuda je vatra.
Svuda je oko nas. Kako ćemo izaći odavde?
O, Bože!
Gledajte pravo napred. -Ne gledajte tamo. -Pravo napred!
Izlazi iz jebenog auta!
Kevine, pljačkaši.
Otvori! -Sklonite se od prozora!
Dalje od prozora! -Sagnite se! -Dalje od prozora!
Daj nam autobus!
Meri! -Otvori!
Ima pištolj! Kevine, ima pištolj! -Otvori!
Na pod! Sagnite se! -Otvori!
Moramo odavde.
Kevine, levo je prolaz.
Kevine, tamo je prolaz. Idi levo.
Levo. Kreni!
Zatvara se.
Prošli smo.
Ostanite sa porodicom. Ovo je sigurna zona. Morate ostati ovde...
Idemo. -To je moja ćerka.
Sklonite se s puta. -Pazi. -Hajde. -Sklonite se!
Ne zaustavljaj se.
Stanite. -Ja sam iz školskog okruga Paradajz.
Odakle ste vi? -Napred. -Hvala. Autobusi su tamo. Samo nastavite.
To je... Da, tamo su.
Pusti me da izađem.
Cezare? -Rubi. -Cezare, ima li šta novo?
Ništa. -963 nije ovde?
Još uvek nije. -Sranje.
Rubi, roditelji su tu. -U redu.
963 zove centralu. Da li me čujete?
Gospođo Meri, nemam više vode. -963 svim vozilima.
Da li me čujete? -Žedna sam. Jako mi je vruće.
Dobro. Evo, dušo.
Uzmi fasciklu ili svesku...
Napustili smo Skajvej. Nije moglo da se prođe.
Koristi ga ovako. -Probaćemo da se probijemo preko Nila.
Izbeći vatru. To nam je jedina šansa.
Gospođo Meri, stvarno nam treba voda. -Strpi se još malo, dušo. Znam. Baš je vruće.
Kevine, deca neće izdržati. Treba im voda. Vruće im je i žedni su.
Šta se dešava? -Šta je to?
Šta je to, dođavola?
Ne mogu da dišem. Ulazi kroz ventilaciju.
Dim prodire unutra. Kevine, dim ulazi unutra.
Dolazi kroz klimu.
Onda je ugasi. -Biće još toplije, ali u redu. -Moramo nešto da pokušamo.
Ugašena je.
Mora da smo u samom stubu dima.
Pazi. -Da, vidim.
Medou Krik park.
Ima pomoćni izlaz.
Šta? -Radio sam ovde jedno leto kao klinac.
Vodi pravo na Rou. Odatle možemo na Nil, i onda smo napolju.
Da. -Da.
Gospođo!
Da? -Nešto nije u redu sa Šenon.
Treba joj vaša pomoć. -Teško diše. -Šta je bilo, dušo?
Ne govori. Samo diši polako. Pokušaj da usporiš disanje.
Dobro. Treba ti samo malo vode.
Pogledajte u svoje rančeve da možda nemate neki sokić.
Kevine, moramo da nađemo vodu ili će dobiti napad.
Moramo odmah da izađemo iz autobusa.
Tamo. -Da. -Da, u redu. -Da.
Ne smemo dugo stajati. Vraćam se za dva minuta.
Ne. Moraš da ostaneš u autobusu. Ako vatra naiđe, ti moraš da ih voziš.
Pusti mene. Mogu ja. Odmah se vraćam.
Mogu ja to. Mogu.
Gospođice Meri, gde idete? -Gospođice Meri, vratite se.
Gde je Meri otišla?
Sranje.
Znate li gde je gospođa Meri?
Otišla je po vodu. Dajte joj malo vremena.
Molim vas, vratite se, gospođice Meri. -Gde je krenula?
Ne vidim je.
Ma daj.
Vratite se.
Da. To.
Našla sam. O, Bože. Našla sam.
Meri!
-Šta ćemo sad?
Meri! -Dolazim!
Stižem!
Hajde. -Pomozi mi. Uzmi vodu.
Gospođica Meri je tu.
U redu. -Jesi li dobro? -Dobro sam.
Može li neko da odnese ovu vodu Šenon?
O, Bože!
Sagnite se! Dole! Pokrijte glave!
Sranje! -O, Bože!
Držite se! Dalje od prozora.
Držite se!
O, Bože. Moramo desno. Tamo je izlaz.
O, Bože!
Držite se!
Dobro. Ne ustajte.
Desno. Ona izgorela zgrada sa desne strane.
Tamo je izlaz. To je to.
Evo ga. To je izlaz. Odvešće nas do Rou-a.
Zdravo svima. Molim vas, priđite.
Ja sam Rubi Bišop,
rukovodilac školskog prevoza. Upoznaću vas sa situacijom.
Znam da ste svi zabrinuti, ali hoću da znate da su vaša deca evakuisana
jutros iz osnovne škole "Ponderosa". -Kada ćemo znati nešto više?
Nažalost, ubrzo nakon što su napustili školu,
vatra je uništila našu radio-komunikaciju.
Tako da nemamo kontakt sa autobusom otkako je krenuo iz Ponderose.
Vi ne znate gde su? -Samo da su verovatno negde u istočnom Paradajzu.
Tamo gori! -Znam, ali znajte da ih i i policija i vatrogasci
tamo traže.
Daju sve od sebe.
Vaša deca su u autobusu sa vozačem i učiteljicom Meri Ludvig.
Neki od vas je možda poznaju. U redu. -Ko je vozač?
Kevin Mekej. On je naš novi vozač.
Novi vozač? -Slušajte...
Molim vas.
Molim vas. Znam. Znam da su ovo loše vesti.
On je dobar vozač. -Kevin Mekej. Garantujem za njega, kao i za ostale vozače.
On je dobar čovek i uradiće sve što može.
Morate mu verovati. Ja mu verujem. Trenutno možemo da računamo samo na njega.
To je to. Ovo je Rou.
Vatra je iza nas.
Još par kilometara ovim putem i izlazimo na Nil.
Dobro.
Stene s desne strane.
Pazi s leve.
Ovde je strmo. -Plašim se.
Bićemo dobro, deco. Ne brinite, izvući ćemo se iz ovoga.
Pazi.
Meri.
Koliko imam tamo lufta? Metar i po? -Manje. Možda 0,7.
Komandante, požar u kanjonu Bjut
i požar na zapadu spojili su se u Paradajzu.
Gori u smeru vetra noseći plamen ka jugozapadnom delu Paradajza.
Jedino područje koje još nije izgorelo,
a u kojem se vatra sada širi, je upravo ovo područje ovde.
Fosterova. Rouova. Te ulice su uske. Ima puno objekata. Sve su nizbrdice.
Tamo već izveštavaju o brojnim manjim požarima.
Ta oblast će uskoro biti potpuno zahvaćena vatrom.
Nemamo koga da pošaljemo tamo. Svi su zauzeti ovde.
Oni koji su tamo moraće sami da pronađu izlaz iz Paradajza.
Ne možemo da im pomognemo.
Gospođice Meri. Šta rade tamo?
Ko su ovi ljudi?
Šta rade?
Zašto se vraćaju u vatru?
Ovde!
Hej! Stanite!
Ne, dođite s ove strane.
Možemo li tamo? -Vatra dolazi preko grebena.
Ljudi umiru. -Mi smo došli peške.
Ne vozite tamo. Kampersko naselje gori.
Sve gori. Nema izlaza. -Šta ćemo sad? -Ja moram do Nila.
Ne možeš tamo. Nil je u plamenu. Ne želiš da deca to vide.
Veruj mi. Ne idite tamo.
Rizikovaćemo. -Sranje.
Srećno.
Šta ćemo? -Zašto smo stali? -Vozi dalje. -Hoću kući.
Budite mirni i tihi.
Kevin i ja ćemo smisliti šta dalje.
Moramo da nastavimo. -Idem da pogledam. Proveriću te grebene.
Pripremi decu ako budemo morali da ih izvedemo iz autobusa.
U redu.
Kevine, šta to radiš? Nemoj da ideš.
Dobro.
Deco, slušajte.
Ostanimo mirni i tihi.
Kevin proverava da li je bezbedno da izađemo iz autobusa.
U međuvremenu, uzmite rančeve i stanite u red.
Polako, tiho i što mirnije možete.
Ma daj.
Kad se Kevin vrati, mirno ćemo izaći iz autobusa.
Da, gospođice. -Ostaćemo zajedno.
Svako će nekoga uhvatiti za ruku.
Držaćemo se zajedno.
Vidi, Kevin se vratio. -Evo ga.
Nek deca sednu. Ostajemo u autobusu. -Dobro. Sedite, svi.
Čekajte. Šta? -Sedite.
Rekli ste da ćemo izaći iz autobusa. -Jesam, dušo. Ali ostaćemo u njemu.
Henri, sedi. Kevin i ja ćemo smisliti šta...
Šta je bilo? -Vatra je svuda. -Bože. -Nemamo gde.
Šta? Ne. Nemoguće je. Nemoguće.
Mora da postoji izlaz. -Slušaj me.
Mi smo ovde, u Rou. -Dobro.
Ovo je Nil. -Dobro. -Sve sam video sa grebena.
Vatra je sa svih strana. Ovde, ovde, ovde i ovde.
Bože. -Moramo da ostanemo ovde.
Moramo da ostanemo u autobusu.
Ostaćemo u autobusu. -Ne.
Ne. Mi... -Ostaćemo u autobusu.
Ne. Mogli bismo peške. Oni drugi su otišli peške.
Mogli bismo da probamo. -Ne. Nema šanse.
Ne bi izdržali ni dva minuta. Nema šanse.
Ne bi izdržali.
Moramo da ostanemo.
Šta, ostaćemo ovde? -Samo...
Hoćeš da samo čekamo?
Možda vatra ne dođe... -A šta ako dođe?
Možda će doći, možda neće. Ne znam.
Znam samo da smo na jedinom mestu gde je još nema.
Živi smo. I imamo malo vremena.
Ostajemo. To nam je jedina šansa. -Jesi li siguran? -Jesam.
A šta ako vatra dođe?
Šta ako se pojavi, Kevine?
Slušaj me.
Šta ćemo sa decom ako se pojavi vatra?
Moramo da ostanemo u autobusu. -Dobro.
Važi? -Važi.
Dobro. Ostaćemo u autobusu.
Meri, treba mi tvoja pomoć.
Moramo da kupimo malo vremena.
Iscepkaću svoju košulju na komadiće.
Šta to radiš? -Napraviću improvizovane filtere za disanje.
Pokvasićemo ih vodom. Biće im lakše u grlu.
Pomeri decu pozadi, dalje od ventilacije.
Zalepiću što više njih. -U redu.
Komandante, ponestaje nam vode. Nema pritiska u hidrantu.
Gubimo bitku.
Možemo li da popričamo nasamo?
Odmorićemo malo, pa idemo pozadi da budete dalje od dima.
U redu, gospođice Mary. -Dušo, idi u zadnji deo autobusa.
Ovamo.
Tako će ulaziti manje dima.
Stižu izveštaji da su ljudi izgoreli u kolima.
Stotine ljudi beži peške.
Dobro, devojke. Bićemo ovde neko vreme.
Uzmite ovaj filter,
stavite ga na usta i nos, i dišite.
Ako ne reagujemo kako treba, do jutra će biti na stotine, možda i hiljade mrtvih.
Sada možemo samo jedno.
Ili gasimo vatru, ili spašavamo živote. Nemamo više vremena.
Stavite filter na usta i nos, i dišite.
To će pomoći protiv dima. -Dobro.
Kako si, dušo? -Koliko ćemo dugo biti ovde?
Hvala što brineš o njoj, mila.
Avo, stavi ovo na usta.
Slušajte me.
Prekinite gašenje.
Krenite svi u grad i spašavajte ljude.
To je jedino što možemo da uradimo. -Razumem.
Požuri.
Prozori su vreli.
Moram da upozorim decu. -Ne, ja ću. -Ne, mogu ja. -Znam da možeš.
Odmori se malo. Ja ću. -Dobro. Hvala.
Slušajte, deco. Zidovi i prozori su jako vreli, ne dodirujte ih.
U redu? Nagnite se ka prolazu.
Eto tako. Možete li malo da se pomerite ovamo?
I pod je jako vruć.
Hajde da...
Šta radite na času kad je vreme za brzalice?
Ponavljajte sa mnom. Riba ribi grize rep. -Riba ribi grize rep.
Tako je. Bravo. Odlično, druže. Dobro.
Da li je već noć?
Šta kažeš, dušo?
Je l’ noć? -Ne, nije noć.
To je samo dim. Između nas i sunca.
Hoćemo li biti dobro?
Da, bićemo... hoćemo.
Dim će nestati i sunce će se vratiti. Dobro?
Tobi, jesi li dobro? -Nedostaje mi tata.
Da.
Znam.
I on zna da ti nedostaje. Jel tako?
Slušaj.
Radi sve što može da dođe do tebe.
Daje sve od sebe.
Da? Tobi, pogledaj me.
U redu?
Koliko imamo vremena?
Možda još jedan sat.
Ti filteri neće još dugo potrajati.
Možda bi trebalo da ih pustimo da zaspe.
Tako je bolje. Onda, ako vatra stigne... -Ne, ne, ne.
Ne smemo tako da razmišljamo. U redu?
Dobro.
Dobar dan. Ja sam komandant Martinez.
Oko 6:30 jutros,
prijavljen je požar kod mosta Pulga, 13 kilometara istočno od Paradajza.
Požar se brzo proširio, nadjačavši sve naše napore da ga obuzdamo.
Oko 8:30, požar se proširio u grad Paradajz.
Nažalost, bio sam primoran da izdam naredbu
da u Paradajzu prestanemo sa gašenjem, i posvetimo se samo spašavanju života.
Trenutno je hiljade ljudi i dalje zarobljeno,
ili pokušava da pobegne od požara.
Iako se trudimo svim snagama da im pomognemo,
uprkos našim naporima, stanovnici se ipak moraju sami suočiti sa požarom.
Zato vas molim vas za strpljenje.
Reč prepuštam šerifu Tomasu, koji možda ima više informacija.
Mi moramo da se vratimo poslu. Hvala.
Samo želim da dodam još jednu stvar.
Požari su svake godine sve veći. I ima ih sve više.
Pravimo se budale. To je istina. Hvala.
Zvučaće ti smešno,
ali sam samo jednom u životu otišla iz Paradajza.
Stvarno? -Otišla sam u Ohajo.
Na dve nedelje.
Na farmu svoje drugarice.
I jednom smo Stiven i ja proveli vikend u San Francisku.
Mislila sam da sam ovde bezbedna.
Da je dovoljno da ostanem u Paradajzu.
Da ostanem s njim. Da se držim pravila.
I da mi se onda ništa loše neće desiti.
Ali to nije život.
To je skrivanje.
To je ono što bih promenila ako izađemo odavde.
Otišla bih na put.
Odvela bih Džejka u Legolend.
Ili možda u Afriku. Ne znam.
Volela bih da vidim slonove.
Životinje na pojilu.
Bilo šta. Samo nešto.
Pre nego što bude kasno.
Zašto se smeješ?
Ceo život sam bežao iz Paradajza,
ali sada iz nekog razloga želim samo da mogu da se vratim.
Zašto si hteo da odeš?
Kada su me pozvali da odem po decu, pomislio sam da ću možda...
možda dobiti drugu šansu ako uspem da ih odvedem na sigurno.
Ali nije uvek tako.
Zašto to kažeš?
Poslednji put sam razgovarao s ocem pre 28 godina.
Imao sam 16. Bilo je Badnje veče. I...
Posvađali smo se.
Nešto u vezi s tim da nikad ne završavam ono što započnem.
Isto sranje, ista glupa rasprava kao uvek.
U svakom slučaju, on...
Nasrnuo je na mene. Kao i uvek, i mnogo puta pre.
Ali iz nekog razloga tada sam poludeo.
Počeo sam da vičem na njega i da ga udaram. A onda...
Zalupio sam vrata i prokleo ga. Rekao sam da više ne želim da ga vidim.
A on mi je rekao: "Voleo bih da si mrtav".
Isprva je bila stvar ponosa.
A onda, posle par godina, moj život je krenuo nizbrdo.
Bilo me je sram.
Pre nekoliko meseci radio sam noćnu smenu u Rinu.
Zazvonio je telefon.
Bila je to mama. Rekla mi je da je otac ozbiljno bolestan i da dođem kući.
Vozio sam celu noć.
Ali bilo je kasno.
Umro je tog jutra.
Zakazao sam kao sin.
A sad i kao otac.
Koliko puta mi se sin obratio?
A sad je prekasno.
Nisam bio tu.
Nije prekasno.
Sve zavisi od tebe.
Vatra!
Sranje. -Gori!
O, Bože.
Iza nas. -Iza gori.
Kevine! Kevine, pozadi je. Pozadi, iza autobusa.
Gori! -Evo ti. Idi, idi. -O, Bože.
Gospođice Meri!
Gde? -Ovde.
Sranje! Prazan je!
Prazan je.
Kevine, aparat za gašenje je prazan. Prazan je.
Nema više praha. -Vrati se u autobus. Idi!
Gde si krenuo? Ne! Kevine!
Sranje.
Pazite se vatre.
Kevine!
O, Bože.
Kevine!
Požuri!
Iza nas je. -Moramo da prođemo kroz.
Sedite dole!
Šta je bilo? -Ne. -Hajde. -Ne, ne. -Hajde više!
Šta? Ne!
Preuzmi volan. -Kevine, nemoj da ideš. -Vrati se.
Šta to Kevin radi?
Probaj sad!
Jebem ti sve!
Molim te, molim te.
Hajde! Probaj sad!
Da! -U redu!
Kreni!
Svi dole! Prolazimo kroz vatru!
O, Bože.
Neću da umrem!
Gospođice Meri, je l’ gotovo?
O, Bože.
Sve je u redu.
Dobro je. Dobro smo.
Prođite.
Ovuda! Hajde!
Prođite. Pratite ih.
O, Bože. -Je l’ to autobus?
Oni su.
O, Bože.
Mama.
Zdravo!
Šta čekate? Izlazite.
Tata!
Hajde, Tobi.
Evo tvog tate. Tu je.
Trinaest, 14, 15, 16, 17, 18, 19.
Tobi.
Srećno, druže.
Tu ti je mama. -Tobi!
U redu.
Hvala. -Hvala tebi.
Bio si dobar. Sjajan.
I ti isto.
Pošalji mi sliku onih slonova.
Meri!
Ne. Vaša deca su neverovatna. Bili su tako hrabri.
Hvala ti, Meri. -Kevin.
Hvala ti, Kevine. -Hvala.
Izvinite.
Nisam znala da li ste dobili moj poziv.
Jesi li dobro? -Jesam.
Zdravo, šefice.
Vreme je za servis.
Da. Verovatno ti dugujem i za prekovremene sate.
U redu, onda.
Kevine. -Kako ste, gospodine? -Bravo. -Hvala vam.
Gospodine, izvinite. Izvinite, moram da pomognem sledećem.
Gospođo, priđite.
Gospođo, koga tražite?
Milerove. -Milerove. -Gospođo, imamo Milerove.
Idite do šatora prve pomoći... -Gde je to?
I potražite vašu porodicu. Tamo su. -Izvinite.
Dobar dan. -Prezime? -Mekej. M-E-K-E-J.
Dobro. -Šeri i Šon.
Iz Magalije su.
Žao mi je, gospodine. Ne mogu da ih pronađem.
Obratićemo pažnju.
Hvala. -Dobar dan.
Mama?
Mama. Hej. Uspela si. Kako si izašla?
Moj komšija Karl je došao po mene. -Stvarno? -I doveo me ovde. Da.
Slušaj, mama. Gde je Šon?
Gde je Šon, mama?
Sa svojom majkom.
Najsrećniji je kad je s njom.
Na sigurnom je.
Tako je najbolje sa sve. Zar ne?
Da.
Jeste.
POŽAR KAMP JE BIO NAJVEĆI POŽAR U ISTORIJI KALIFORNIJE
UNIŠTIO JE 13.500 DOMOVA.
U NJEMU JE STRADALO 85 LJUDI.
ISTRAGA JE UTVRDILA DA JE ZA NJEGA ODGOVORNA KOMPANIJA PACIFIK GAS & ELEKTRIK.
KOMPANIJA JE OPTUŽENA ZA 84 NEHOTIČNA UBISTVA.
PRIZNALI SU KRIVICU
I ŽRTVAMA POŽARA KAMP I JOŠ 22 DRUGA ŠUMSKA POŽARA
ISPLATILI 13,5 MILIJARDI DOLARA ODŠTETE.
KEVIN SE NAKON POŽARA ŠKOLOVAO ZA UČITELJA.
SADA RADI U ŠKOLI "FER VJU" U ČIKU.
MERI I DALJE PREDAJE U PARADAJZU.
OTIŠLA JE NA NEKOLIKO PUTOVANJA U INOSTRANSTVO.
PLANIRA NOVA.
preveo: PAYUTTI
FILM POSVEĆUJEMO SVIM ŽRTVAMA POŽARA CAMP 2018. GODINE,
VATROGASCIMA, SPASIOCIMA I STANOVNICIMA KOJI SU SE BORILI SA VATROM.
I SVIMA ONIMA KOJI SADA OBNAVLJAJU
GRAD PARADAJZ I OKOLNA NASELJA.
Preuzeto sa www.titlovi.com