- Ще извършат удара. - Кога?
- Даде заповед - утре. - Имаш ли конкретно доказателство?
Може и да имам. Събра всички в кабинета си.
Каза, че ще бъде незабравимо, мащабно. Един попита: "Не се ли притесняваш?".
А той потупа една рисунка и рече: "Не, всичко се нареди".
Каква рисунка? На какво?
Как се казваше? Като чертеж на сграда.
Покажи я. Камерата ни пред апартамента на Козмо още работи.
Били?
Чуваш ли?
- Били? - Да.
Добре ли си?
- Да! - Какво правиш там?
Най-дългото пикаене в историята. Притесних се. Реших, че пак си припаднал.
Не, аз…
Чакай, спокойно. Хайде, ела.
Случилото се в бараката не ми излиза от ума.
- Така ли? - Сигурно е било ужасно.
И се замислих какъв късмет имаш, че се отърва жив.
Да.
А може и да не е било късмет.
Бил си спасен, за да помогнеш.
Да се отличиш.
Да промениш нещо.
И аз си мислех същото.
Събра ни в кабинета и заговори за утрешния ден.
Каза, че ще бъде мащабно. Един попита: "Не се ли притесняваш?".
Той потупа една рисунка и рече: "Не, всичко се нареди".
- Кога стана? - Току-що.
- Утре? - Да, сър.
Вече не е само разузнаване. Това е реална заплаха.
Ще работиш с командир Райли, докато не бъдат задържани.
Щом Били се обади, отложихме арестите, защото той има доказателство.
- Рисунка. - Показа готовност.
- И мисля, че пак е на наша страна. - Какво е това? Възможна цел?
Не знаем със сигурност, защото Козмо изключи видеонаблюдението.
Сега разчитаме само на нашите камери, но са малко.
- Не знаете къде са експлозивите? - Опитваме се да ги открием.
Бомбаджията се взриви при гафа, така че проучваме следите.
Нали приоритетът ни е обществената сигурност?
Да ги задържим, но без да допуснем жертви.
- Как? Нямаме бомбите, нито цеха. - С ваша помощ.
Не можем да наблюдаваме бомбите, но следим групата.
За момента кротуват. Да дадем на Били шанс да ни помогне.
Ще претърси фитнеса за още доказателства, които да ни отведат до бомбите.
Оставете ни.
Горкият. Той е като куче, което стои до леглото на мъртвия си господар.
Отиде си, Ким. Няма го.
- Как е животът в изгнание? - Какво пък, един ден в спа центъра.
Контратерористите са тук. Нещата набират скорост.
Току-що говориха с Джун и Айви.
- Съобщенията на Били развързаха кесията. - И още как!
Тук стана като в евангелска църква. Изведнъж всички повярваха.
Момент, излизат. Пак ще ти се обадя.
Ще удвоя хората на терен и ще разположа съгледвачи на покрива.
Ще увелича колите и ще създам невидима блокада около фитнеса.
Сателитно наблюдение, подслушване на телефони, следене на коли.
Ако излязат за една цигара, ще можем да прочетем марката.
Но все още има шест неоткрити бомби. Въпросът е дали искате да поемете риска.
Инспектор Ленкър, ако не смятате, че имаме контрол над актива…
Не, той пак е на наша страна.
Да му дадем шанс да се изяви.
Добре. Отложете арестите.
Яко, нали?
Някакъв мъж отишъл пред салона на майката на Рохаан
и метнал коктейл "Молотов" вътре.
Става напечено.
Гледай - ченгета, конна полиция.
Страшна работа! Всички заговориха за случая.
Тепърва започваме.
- Колко време ще киснем тук? - Имай търпение.
Писна ми! Кога ще видим тези бомби? Къде са?
Казах ти да седнеш и да млъкнеш.
Ама че тъпотия!
Здравей, Дан. Обажда се Тайлър Олисе от Вътрешния отдел.
Имаш 24 часа да предадеш всички документи, свързани с Били Филдинг.
От четирите седмици преди убийството на площада.
Ще изискаме от екипа ти да направи същото.
Ще очаквам отговора ти.
- Вземам телефона. - По него говоря с Били!
- Не, чакай. - Пратете го в "Разузнаване".
- Да, сър. - Чакай!
Аз съм свръзката на Били. Ами ако ме потърси?
- Съжалявам, не зависи от мен. - Виж сега… Мамка му.
Защо е всичко това?
Следили сте Били Филдинг още преди бягството.
Според вас сме знаели, че някой ще пострада на площада?
- Идваш ли? - Скоро.
Кийрън е притеснен.
Един от полицаите е в болница, на умирачка.
Добре де, Найджъл, идвам! Дай на Кийрън успокоително.
Виж, прочухме се!
Половината са с мои продукти. И не само в Бийстън.
Има в Хартлипул, в Лутън.
Цяло движение, Били! Абонатите ни скочиха.
Вече няма и ботове. Живи хора са! 1,1 милиона последователи.
Трябва да пуснеш нещо.
Ти сложи началото. Заслугата е твоя.
Прав си, трябва да чуят какво имам да кажа, нали? Моите следовници.
- Анди? - Да, шефе?
Ела да заснемем клип.
- После ли? - Веднага! Стой тук.
ОПОЖАРЕН САЛОН
Салонът, в който е работила Зайнаб Хюсеин…
Джун. Той е сам. Били е сам.
Добре.
А цветовата таблица?
Ето я. Това е официален меморандум от Полицейската академия.
Най-отгоре са мирните протестиращи,
после пламенните демонстранти и моите любимци - обществените активисти.
Здравейте.
Какво прави той?
Какво е това? Да не е целта?
Шан, изпрати го директно на Джен. Опитайте се да откриете какво е.
А всички вие тук, бледоликите в Бийстън,
които протестирате пред участъците из цялата страна,
сте обозначени съвсем ясно като…
агресивни хулигани.
Открих чертежа.
Това е фитнесът. Чертежът е на спортната зала.
На залата?
- Джун. - Да.
Видя ли го?
- Мисля, че това е целта. - Били, чуй ме, не съм Джей Пи.
Джун Ленкър, бях в микробуса.
Не е целта, чертежът е карта на фитнеса, на спортната зала.
А къде е Джей Пи?
Трябва да продължиш да търсиш бомбите, чу ли?
А Джей Пи?
Джей Пи е ранен. Ти видя какво стана.
- А къде е Дан? - Дан… И Дан го няма.
Но слушай, Били, няма проблем, можеш да говориш с мен.
Довери ми се.
Продължавай да търсиш къде са бомбите и кои са целите.
Били, ще се справиш.
- Гадост! - Били?
Били?
Просто…
- Абонатът не е достъпен. - Изключи го.
Лошо!
Добре. Искаш ли да поговоря с нея?
Почакай.
Знаеш ли, признах те - много си лоялен.
Може да влезем заедно.
Да ги провокираме или някак да предам съобщение на Били.
Не, кротувай. Били не иска да говори с непознат, но още е с нас.
- Ще ни помогне. - Защо си толкова сигурен?
Той не е като тях. А и вече знае какво могат да причинят бомбите.
Полицаят Блейк Бартън е в болницата в критично състояние.
- Здравей. - Здрасти.
Дрехи за преобличане, контактни лещи, четка за зъби.
Сложих и шоколадче, в случай че закъсаш за сладко.
Благодаря, спасяваш ме.
Чу какво става в Бийстън, нали? Моля те, пази се.
И остави ключовете за колата, трябва да я закарам на…
О, боже. Мамка му.
Ставаме съквартиранти, а не любовници, нали?
Донякъде.
Но може би това е моят… Как го нарече тя? Моят език на любовта.
- Взех служебна кола. - Ще си вземеш душ и ще тръгваш ли?
Да. Надявам се, че ще е само за няколко нощи.
Мога да ти приготвя нещо за ядене. Техническият преглед на колата ще почака.
Може би. Ако се налага.
Е, хубаво.
Трябва ми Джун.
- Кой сте вие? - Джун?
- По-спокойно! - Джун!
Всичко е наред, няма проблем.
- Луд ли си? Защо си тук? - Дойдоха от Вътрешния отдел.
Разследват някакви глупости.
- Глупости ли са? - Не мога да си върша работата.
Да съм там, където съм нужен.
Какви ги вършиш? Как можа?
- Добре ли си? - Не ме докосвай.
Хегарти е вербувал Били отпреди площада.
- Беше прав. - Казах ти, че не съм знаел.
Мислиш, че съм знаел, че ще намушкат някого?
Ти ми кажи.
Браво!
- А ти се доверих. Видя, че бях потресен. - Да, знам.
- Мислиш, че съм те лъгал? - Не знам.
- Че се преструвах? - Не става въпрос за мен и теб.
- Не е лично. - "Не е лично"?
Нима? Но по една случайност ме прецака щом видя годеницата ми!
- Ако Хегарти е знаел… - Не.
- Ако е знаел, това е толкова… - Какво? Безскрупулно? Безмилостно?
- Да, не бих работил с такъв човек. - Край, стига толкова. Вървете си.
Пак ще се видим.
Хубавец е.
- Лио. - На сеанса ли ще го обсъдим, или сега?
По-добре да си спестим мъките и да се разделим.
Съжалявам.
Успех.
Притесняваш ли се за утре, Бил?
Знаеш ли, мислех си за войниците в окопите през войната.
За нощите, преди да тръгнат в атака. Били са като братя.
Да.
СЮЖЕТИТЕ НА КОЗМО
НИКОЙ НЕ Е УМРЯЛ ЗАЩО ЛЕВИЦАТА ВИ ЛЪЖЕ
ПРОБЛЕМЪТ С МЕДИИТЕ
ОСВОБОДЕТЕ БИЛИ ФИЛДИНГ
Да поговорим за Били Филдинг, несправедливо осъден за убийство.
Пратен в затвора в разцвета на силите си.
Погледнете го.
Пълна десетка. Мечтата на всяка жена.
Прилича на Джеймс Дийн, нали?
Красавец. А какво да кажем за нея? Покажете снимката й.
Колко бихте й дали?
Шестица по милост? Петица? Четворка? Тройка?
"Керис". Да не е от Уелс? Не ми прилича на уелско име.
Това е противоестествено!
Като мнозина тази сутрин, искам да споделя шока и скръбта си
за смъртта на нашия колега, полицай Блейк Бартън,
починал в болницата през нощта.
- Не беше случайна атака. - Дистанционно?
Това бе насилствен акт,
предизвикан от умишлена дезинформация и език на омразата.
Всеки, който има смелостта
- да се нарече полицай… - Чупят тъпомера.
- …има право на уважение. - Размириците ли?
Какво? Не.
Току-що убих полицай.
Призоваваме всеки, който има информация за смъртта на полицая, да ни се обади.
- По дяволите. - Първото ми убийство.
Така да се каже.
Благодаря ви.
Полицаят загина при нападение в предградието на Лийдс, Бийстън.
Пред участъка в Бийстън се събра група хора и напрежението е…
Днес е денят.
Разколебан си. Заради всичко това ли?
Знаеш ли, ти направи много за мен.
Ако не беше ти, щях да съм мъртъв или пак в затвора.
А дрешките, които ми взе…
Помня как ми идваше на свиждане. Носеше ми напитки, лакомства.
Повдигна ми духа.
Знам, че си притеснен.
Нека поне веднъж аз да бъда силният. Просто искам да ти помогна.
Какви ги вършиш?
Бил, ела в студиото.
Всички ще слушате Били и Найджъл. Кийрън, ти си води записки.
И започнете без мен.
Хайде, елате.
Говорих с началството. Полицаят е бил повикан в почивния си ден.
А трябваше да играе крикет.
- Боже. - Притеснени са, естествено.
- Какво казаха? - Да се пазим.
Да не патрулираме сами, задължителни телесни камери. Накратко…
Да се страхуваме.
СЮЖЕТИТЕ НА КОЗМО
Вземаме оборудването и тръгваме към целите.
Кажи ни къде са.
- Като стигнем. - Стига де!
- Като стигнем, казах. - Кийрън.
Като свършим при микробуса, се разделяме. Прекъсваме всякакви контакти.
- А после? Къде да отидем? - На корабчето.
Не бързайте. Без паника.
Да кажем, че това са експлозивите.
Обаждате се на запаметения номер
и ще ги детонирате.
Мамка му, писна ми.
Кийрън е прав. Не може да ни държи в неведение!
Къде отиваш?
- Тъкмо си мислех за теб. - Трябва да ни кажеш кои са целите!
Защото… как го каза?
Искаш да помогнеш?
Найджъл, ако нещо се обърка, ти поемаш командването, ясно?
- Направи каквото трябва. - Разчитай на мен.
Хайде, Били. Време е да помогнеш.
Тик-так, тик-так… бум.
Внимание, съгледвачи, Били излезе.
Виждаме ги. Синеочко и обект едно напускат фитнеса.
Не ги арестувайте, докато не видим експлозивите.
Повиках сапьорите за всеки случай.
Готов ли си?
МИДЪЛТЪН ТАУЪРС
СПРЕТЕ СКАНДАЛА СЪС САНИРАНЕТО
Вратите се отварят.
Първо дамите.
Вратите се затварят.
Какво мислиш за станалото? За ченгето в Бийстън?
Жертва живота си за салон на чалмалии! Ама че глупак.
- Така му се пада. - Това е малко грубо.
Убиецът му ще бъде затворен в килия в Лийдс, нали?
Най-малко доживотна присъда.
Никога не съм ходил в Лийдс. Странно, нали?
Но пък този тип винаги може да избяга.
Като теб.
Да му се не види, момче.
Бягство от затвора? Не се случва често, нали?
ДАНИЪЛ ХЕГАРТИ
Скрил си се под микробуса?
И си се държал на пръсти - ей така? Направо не е за вярване.
Вратите се отварят.
Не сме на този етаж.
Вратите се затварят.
- Джун! - Какво правиш тук?
Важно е.
- Трийсет секунди. - Той знае.
- За какво говорите? - Козмо го е надушил.
Какво правиш, Коз?
Какво ще правиш след всичко това?
Не се будалкай. Пусни асансьора и да действаме.
- Гледаше телевизия и Били се приближи. - Не, изигра го отлично.
Помисли какво направи. Сложи ръка на хълбока му. Прекали.
Дотогава не го е докосвал. Казвам ти, Козмо знае.
- Как сте го гледали? Секретно е. - Това ли ти е най-важно сега?
По-важно е, че Козмо знае, разкрити сме.
Лошо! Дръж.
- Какво прави групата? Има ли промяна? - Кротуват, всички са вътре.
Ако стане нещо, докладвай.
- Какво става? - Натисна "стоп" и спряха между етажите.
- Има ли камери? - Не.
Хайде, Били, помечтай си малко. Какво ще правиш?
Как ще напуснеш страната? Пак ли под някой микробус за храна?
Ще висиш чак до Марбея?
- Ще ме арестуват, нали? - Коз, моля те.
Кога?
Кога те вербуваха?
В затвора.
Ясно. Значи бягството и всичко останало…
Колко жалко.
Защото идеята ми хареса.
Били Хлапето. Дръзкото бягство.
Но в днешно време вече няма романтика, нали?
Асансьорът тръгна. Качва се на 14-ия етаж.
Четиринайсети етаж, бързо!
Ще ти отменят ли присъдата?
Ще ме е яд, ако си го направил само за телевизор в килията ти.
Съжалявам.
Какво ти бях казал?
Изпъни се.
Горе главата.
И не се извинявай.
Беше забавно, Били.
Ако ме чувате, трябва ми армия.
Всички вие в цялата страна, които браните истината.
Не могат да ни спрат. Защото се задава буря!
- Идва! - Полиция! Лягай долу!
Бурята идва!
От този апартамент се носи силна миризма.
Давай!
Чисто е.
НЯМА ДА СПРЕТЕ ПАТРИОТИТЕ! СВОБОДА ЗА КОЗМО!
КОЯ Е ТАЯ КУЧКА?
Обект номер едно да бъде обработен.
Той е терорист, няма право на телефонни разговори.
Идвам.
Подготви материалите за разпита и ги изпрати на прокуратурата.
Фин, криминалистите да анализират килията му.
Ако има следи от експлозиви по него, да не може да се измъкне.
- Джун, проблемът е, че… - Какво?
Решихме, че при подобна операция най-важна е дискретността.
- Да, но ме излъгахте! - Стига, Айви, знаеш правилата.
- Какво става? - За вълка говорим…
Какво правите тук?
- Тъкмо се извинявах на комисар Мълинс. - Не си се извинявал.
- Кога? - Заради някои аспекти на операцията,
особено заради бягството на Били Филдинг от затвора,
- трябваше да знаят по-малко хора. - Простете, сър, не разбирам.
Иска да каже, че инспектор Хегарти не е действал сам.
Контратерористите участват от самото начало.
Във вербуването на Били Филдинг и в бягството му от затвора.
Сметнахме, че при тези обстоятелства дискретността е най-важна.
Но щом ти раздуха нещата…
Не се извинявай, Тъкмо обяснявах на пом.-комисаря
колко щателно разследваш, че това не ме изненадва.
Инспектор Ленкър винаги е спазвала стриктно процедурите.
Но ето че вече всички се разбираме.
Трябва ми армия. Всички вие в цялата страна, които браните истината.
Не могат да я спрат. Защото се задава буря! Вече идва!
Козмо каза, ако стане нещо, да продължим без него.
Готов ли си?
- Майната му, давай. - Да вървим.
Няма да заграбвам властта, ти ще командваш.
- Ще ти бъда тактическа поддръжка. - Стига! Не мога.
Лъжите, вие, всичко това…
Вижте, разбирам.
Случаят е строго секретен. Но тези лъжи…
Дебело напластени. При вас просто нямат край.
- Площад "Съфолк", Били, Еръл Матис. - Джун…
Едни и същи мръсни номера. Какво? "Татко знае най-добре"?
"Не можеш да понесеш истината"? Чувала съм го.
Каква истина с тези тук?
Шегуваш ли се? Истината!
Истината е DVD плейър, забутан в гаража. Отживелица, вече не съществува.
Те са с танкове и дронове, а ние сме с коне и катапулти,
нямаме средства да се справим с това. И какво искаш да направим?
Да се признаем за победени?
Кажете ми само едно, но честно.
- Знаехте ли, че отиват на площада? - Да.
А че са способни на убийство?
След мен. Изпълнявайте заповедите.
Ким, всички обекти тръгват.
Изпуснахме ги.
Ако знаех, че ще отидат да убият някого, нямаше да позволя да се стигне дотам.
Шефе, групата на Козмо излиза.
Джед.
До всички, обектите напускат фитнеса. Следете и двата изхода.
Прието.
Минават през залата.
- Инспекторе… - Не сега.
Не излизат през входа.
Джен.
Защо се качват?
Има изход на "Ребликс Роуд". Екипи 6 и 7, следете го.
Това е чертежът на спортната зала.
- Който Били показа. - Да, но това…
…го няма на нашия.
Този на Били е оригиналният, от времето, когато е бил тапицерски цех.
А това тук е отводнителната тръба.
- Къде отива? - Не е на сегашния,
- защото асансьорната шахта я е заменила. - Джен, къде отива тръбата?
- Къде са? - Инсп. Ленкър.
Има друг изход.
Чисто е.
- Чисто е. - Разпръснете се и ги намерете!
Претърсете залата и кабинета му, търсете следи.
Хайде, Джен.
Вече няма връщане.
Ние сме войници.
Тръгваме на война.
Превод на субтитрите Живко Тодоров