Den där pojken, är han också fejkad?
De kan låsa in mig.
Nog för att de försökte nu. Men faktum är att ingen dog.
Ingen dog! Ingen.
Och nu blir Margo och hennes gäng hjälpta
av typerna bakom mig.
De använder en lögn för att neka oss våra rättigheter.
Vår frihet krossas. Det är det verkliga brottet.
INGEN DOG
Ljus, skugga, ljus.
Andas in, andas ut.
Rid på vågen, låt det flöda.
Känn rörelserna i kroppen när du andas.
In. Ut. In. Ut.
OKÄND
Tjena, bror. Tänker du klä på dig?
Du har fått ett flådigt ställe, eller hur?
Va, har du balkong?
Eget badrum?
La de choklad på kudden också?
Är det roligt, tycker du? Är jag ett skämt?
- Billy. - Jag hjälpte er.
Jag gav er kniven. Ni skulle ju skydda mig.
- Lugna ner dig. - Vet du hur det känns
att vara jagad av hela världen?
Lyssna, vi visste inte att de skulle lägga ut det på tv.
Jag lovar och svär.
- Jag lovar, det var inte vi. - Jag räknas inte för er.
Det är inte sant. Varför är jag här, tror du?
- Jag är här för dig. - Nej, nej.
- Jag är ju här. - Han slängde bort mina mediciner.
Jag behöver dem. Kan inte sova, och har skitont i ryggen.
Jag kan inte sova. Skaffa dem. Få hit dem.
- Nu! - Objekt tre på väg.
- Det är bara... - Han går in nu.
...ett jävla spel för er, men vet ni vad?
Jag är färdig. Jag hoppar av. Ni får göra vad ni vill,
för jag vill inte ha er jävla fuskdeal!
Billy, det är jag, Dan.
Inget har förändrats. Dealen gäller än.
Mobilen du håller i, vakta den med ditt liv.
Om du vill prata finns JP här när som helst. Dag eller natt, okej?
Billy, ja? Säg det.
Ja.
Håll dig nära Cosmo, var dig själv. Lev dig in i rollen.
Få honom att snacka.
Allt prat om bombmakare, bombfabrik...
Hur ska jag uppfånga prat när jag är instängd här?
- Håll ut bara, Billy. - Jag...
Han kommer att hämta dig.
- Vänta... Nån kommer. - Det är Kieran.
Bara din polare Kieran, som kommer med din frukost.
Hamburgare, tydligen.
Du ser? Vi är i närheten, bara några sekunder bort.
Och om du av nåt skäl inte kan nå mobilen
men känner dig i fara, ge signalen.
- Signal? Vad för signal? - Ja, knyt näven,
sätt en framför munnen och hosta kort tre gånger. Visa mig.
En gång till.
Bra. Gå nu och hitta detonatorerna åt mig.
Och du, fokusera.
Han behöver en fast hand. Order, inte te och sympati.
Fan!
Pratar du med dig själv nu igen?
Billy?
Vi grälade.
Vilket av dem?
Fortsätt.
Det var väl när...
...Jake flyttade ut.
Och det finns andra saker.
Som mitt arbete med...
Som du inte kan tala om.
Tja, utan att säga för mycket...
Så många är beroende av mig, känner jag.
- Din familj är beroende av dig. - Var.
Dåtid.
Vi började skylla på varandra, eller jag.
Och...
...det är helt mitt fel, så förlåt.
Det känns så storsint när du säger det så där.
Men det är som om du liksom...
Kortsluter vad du egentligen tänker på?
Ja.
Det är lite orättvist att påstå att...
...det är jag som kortsluter.
Jag menar, vi bäddade för det här för länge sen.
Vad betyder det?
När det blir jobbigt är det bättre att tiga
än gräla om det? Nej.
- Och... - Det räcker.
Vänta ett tag. Det är så...
Förneka det inte. Det är så du vill ha det,
men nu beskyller du mig för det.
Jösses.
Låt oss prata om det.
Jag först? Okej. Wow.
Okej, det...
Det känns som om du tog honom för given. Jacob.
Och han flyttade ut för att han tittade på vårt ställe
och sen på sin pappas ställe, och gillade det mer.
Det skulle jag göra, skulle inte du?
Du utstrålar kaos.
Du sprider det omkring dig där hemma tamejfan,
och vi andra måste låtsas som om inget hänt.
Inget svärande.
Förlåt.
Okej. Din tur.
Han är min son, raring. Inte din son, utan min.
Ja.
Men inte nu längre, eller hur?
Och familjen? Några nyheter?
Ingen obduktionsrapport. Inga foton.
TVIVEL ÖVER MORDET PÅ SUFFOLK SQUARE
Bara några fejkade bilder i tidningarna.
Existerade han ens? Den där pojken. Eller är han... också påhittad?
De kan låsa in mig.
Nog för att de försökte nu. Men faktum är att ingen dog.
Ingen dog!
...typerna bakom mig.
- Vad är det med folk? - Jag vet.
Det skapar rubriker. Men, typ:
"Inte vår sak. Kanske ligger nåt i det?"
- Jag vet. - Och "Ljus. Skugga. Ljus." Okej?
- Som... - Dawn of the Dead.
- Som om vi gett honom... - De har gett honom en megafon.
Hallå. Vad gör ni? Skolkar från skolan?
Kim, nåt nytt om kniven?
Ja, jag pratade nyss med Vinnie på labbet.
Och?
Inte bra. Jag menar, det är mordvapnet. Blod på kniven, men...
Men vadå?
Inga fingeravtryck.
Fan också.
Några partiella, inget användbart.
- Så, tillbaka till ruta ett? - Tyvärr.
Men han var ju inte precis ett oskuldsfullt barn, eller hur?
Er grabb, Rohaan.
Han var i lag med de värsta.
Han var 15.
Kamelryttarna vid demonstrationen?
Sju av dem finns på extremistlistan.
Okej, Kim.
- Har du ingenstans du borde vara? - Jag bara säger det.
I över 20 år har de sprängt saker
och knuffat ner dina polare från hustak.
Polare? Vilka polare?
Vänsterfolk, godhetsknarkare, folk med annan sexuell orientering.
Jaha, ja.
Han gick dit.
Handlingar får konsekvenser.
- Jaså? - Ja.
Du kan inte gissa vad Larry berättade för mig borta i Hackney Fields.
Nej, jag kan inte gissa. Vad berättade Larry för dig, Kim?
Cosmo Thompson har tydligen inte helt fel, visar det sig.
Jaha, hur då, Kim?
Det där fotot.
"Ljus. Skugga. Ljus."
Det var fejkat.
"Tydligen."
Nån, vet inte vem, där uppe i ledningen...
...tog fotot och lät, ni vet,
- "manipulera" det. - Du är verkligen en jävla idiot,
- vet du det? - JP.
Hon höll honom för fan i famnen när han dog.
Gråt inte, kompis.
Mamma är här.
Din skit.
Är det kört, eller?
Är det?
Helvete.
- Förlåt. - Det är okej.
Jävlar.
- Du glömde... - Nej.
Tack.
Ivy, hej.
När det gäller desinformation är våra riktlinjer glasklara.
Svara aldrig. Ge det inte syre. Men vad anser du?
Uppriktigt?
Skit i riktlinjerna.
Vi kan inte bara hålla för öronen och blunda. Det är överstyr.
Hur uppfattade du pojkens mamma?
Zaynab?
Jag träffade henne helt kort.
Hon är manikyrist.
- Mycket ung. - Modern? Utåtriktad?
- Hur menar du? - Klarar hon en presskonferens, menar jag.
- Låter smärtsamt. - Ja, hennes smärta.
Vi konfronterar det, motbevisar lögnerna, stoppar det.
Fast vi får inte vara naiva, om du tror att hon inte klarar det...
Det råkar vara så
att hon är på väg hit för en briefing om fallet.
Vi måste vara taktfulla.
Ska jag be henne att delta i en presskonferens?
Ja tack.
Jag fick ju inte vara i närheten av dem.
Det var då det.
Kan du prata med henne?
Alltså, jag låter inte dig bära hundhuvudet, om det är vad du...
Inte för att du...
Nåja, om vi ska göra det,
vill jag ha med nån som pratar igenom det med dem.
En vän till mig som är jurist.
Ingen fara, jag har jobbat med henne förr.
Och hon talar punjabi.
Visst. Det går bra.
ST. BEATRICE LÅGSTADIESKOLA
God morgon.
HÄR ÄR BILDERNA FRÅN HÄNDELSEN!
Magistern.
Magistern!
Jag är här, Cecily. Skrik inte.
Mary har spytt på Abdul.
Abdul!
Var är du, kompis?
Vi ska torka av dig.
Vilken vecka, om jag får fråga?
Cirka 40 år.
Han blir orolig när han inte är hemma.
Allt väl, abu?
Mm.
Exakt hur skulle det gå till?
Vi går igenom allt med dig i förväg.
Och så repeterar vi, du vet?
Var du ska sitta. Vad du ska säga.
Te?
Abu, de vill inte ha.
Vad hände med minneshögtiden för Rohaan?
De som påstod att han inte dog.
Det här är en chans att sätta stopp för det där.
Jag ska inte ljuga. Det finns risker.
Det kan komma frågor
som är oförskämda eller påträngande.
Hur då?
Frågor om dig, om Rohaan.
- Som vad? - Vad du är för en mor,
hur du uppfostrat honom.
Det är helt enkelt...
- ...förolämpande. - Jag vet.
Ursäkta, det är så okunnigt.
Vi vet. Men de kommer att döma dig och analysera dig.
Jag är så trött på det.
Zaynab, det är upp till dig.
Det är ditt beslut.
Fast egentligen inte, va?
Jag är hans mamma.
Om inte jag står upp för honom, vem gör det?
Vänta, var det han? Kieran?
Var det han som knivhögg Rohaan? Det är hans kniv.
Eller så förvarar han den för nån annan.
Hur som helst har vi problem.
Den här Kieran tänker: "Vem tog den?
Vem tog kniven ur mitt skåp?"
Och Billy är nyast i gänget.
Han vet att han är inlåst ensam. Så vad gör vi?
Vi fortsätter.
Gör vi ingenting?
Jag bara informerar dig.
Jäklar.
Hur mår hon?
Hon kunde inte sova i natt. Hon ringde mig vid tretiden.
Okej. Vad sa hon?
Tydligen kastade Rohaan ut några av hennes kläder några dagar före mordet.
- Va? - Ja. Lite finkläder.
En paljettopp.
Det hände bara en gång,
men han sa att hon förnedrade sig.
Vem mer vet om det här?
Ingen.
Jag tror inte han var radikaliserad.
Han var en tonårspojke som bråkade med sin mamma.
Hon var knappt 16 när han föddes.
Okej, och?
Jag ville bara förvarna dig.
Hon verkar väldigt upprörd.
Okej. Jag ska prata med henne.
Okej, men det är en sak till.
Vadå?
Gör inte en stor sak av det. Okej?
Sonya? Vad är det?
Hej.
Mår du bra?
Vet du vad de sa till mig?
"Le inte."
De vill bara vara säkra på att du inte blir missförstådd.
Ja, de sa det.
Missförstådd?
Jag är så förvirrad.
Jaha.
- Vadå? - Nu förstår jag.
Du vill att jag tar av den.
- Nej. - Jo, det vill du.
- Nej, jag menar... - Vet du vad?
Jag hoppar av. Det blir inget.
- Vänta. - Jag klarar inte detta.
- Jag hoppar av... - Vänta, snälla. Lyssna på mig.
Det kommer att gå bra.
Minns bara varför du är här.
Du är inte här för mig eller nån annan.
Du är här för honom.
Vad pågår?
Ni två? Glada?
- Ja. Absolut. - Jadå.
Bra.
Det här mordvapnet... Som ni vet
fick vi inga tydliga fingeravtryck av kniven.
Men igår kväll efter Kieran skickade jag den till labbet igen.
Och?
De testade berörings-DNA och identifierade en partiell profil
från knivhandtaget.
- Så det var han? Kieran? - Nej.
Vem var det då?
"Marco Rivelli."
Vem fan är Marco Rivelli?
Före detta soldat. Infanterist.
Kim, hitta honom. Prata med Sian.
Identifiera honom, skugga honom. Han bor i trakten.
- Se vart han går, vem han träffar. - Ska bli.
Och du går igenom hans bakgrund.
Arbete, kontakter, anknytningar,
allt som länkar honom till Cosmo eller nån i hans cell.
Jag behöver väl inte säga att vi håller det här för oss själva.
Bara vi tre och Sian.
Tills vi vet mer. Det är som sagt bara en partiell profil.
Chefen.
99,93 % DNA-MATCHNING FUNNEN
Det låter utmärkt. Ja.
Ursäkta. Det är örhängena. Ska jag ta av dem?
Nej då. Det blir bra.
Okej.
Okej. Redo?
Det kommer att vara många blinkande lampor.
Den här vägen. Tack.
UTTALANDE FRÅN ZAYNAB HUSSAIN
KÄRLEK TILL ER ALLA
MÖRDAD TONÅRINGS MOR TALAR MED PRESSEN
Alltså, Zaynab ska läsa upp ett kort uttalande.
Mitt namn...
...är Zaynab Hussain.
Jag är här för att berätta några fakta.
Jag har en son.
Han heter Muhammad Rohaan Hussain.
Och för 19 dagar sen...
- Hon är bra, det medges. - ...knivhöggs han till döds i denna stad.
Okej, vi tar några frågor.
Ja, Rachel?
Rachel Ashton.
Jag beklagar sorgen.
Men man måste undra
varför han hängde med radikaler. Med extremister.
Han var bara en grabb som alla andra.
Du måste sakna honom mycket.
Jag...
Ja. Han var en lustigkurre.
Vår Ro gjorde jämt en massa upptåg
och fick alla att skratta.
Min mamma, hon är död nu, sa jämt
att han stjäl ens hjärta bit för bit.
Hon är väldigt bra. Jag ska bli muslim. Fan.
Christine Taylor.
Det cirkulerar ett mem. "Ingen dog."
Ja. Jag känner till det.
Många på internet påstår
att Rohaan var en påhittad figur.
Men för tusan.
Vad vill du säga till dem?
Du behöver inte svara.
Vad jag skulle säga?
Jag skulle säga: "Hörru,
du har varit online så mycket att du tänker med arslet."
Det var som fan. Tänker du godta det, Cos? Nej?
Äkta. Äkta. Äkta.
Alltihop.
Varför drar hon sig i örat?
Var då?
Innan.
Där.
Igen.
Titta.
Den jävla slynan. Kom, Andy.
Vad ska jag göra?
Gräva upp honom med mina bara händer?
Jag hittade inte på honom.
Varför skulle jag göra det? Varför hitta på honom?
Koppla upp oss, Andy.
Vi sänder.
Vad ska jag säga för att ni ska sluta sprida lögner?
Låtsas att han inte har funnits!
Han fanns.
Han var min son.
Tack så mycket. Det var allt. Inga fler frågor.
Andy, sänder vi?
Ja. Du är live.
Rena rama tv-fellation.
"Åh, du måste sakna honom så mycket."
Hon kan inte låta bli där.
"Har jag varit duktig, sir?"
Totala jävla lögner från medierna som ska
få oss att sluta tänka rationellt
i våra Ben & Jerry-sponsrade hjärnor.
Knölen där? Det är en öronsnäcka.
Som sänder instruktioner från dem som bestämmer.
Varför denna fejkdramatik?
Varför är regimen så fast besluten att få oss,
de ursprungliga invånarna på denna en gång så härliga ö,
att ha såna jävla skuldkänslor?
De matar oss med gråtmilda fejknyheter
med fejkade skådisar med fejkbröst.
Ingen dog!
Ingen dog.
105 000 TITTARE
Ingen dog.
Det är ute på alla sociala medier.
Till och med på vissa nyhetssajter.
Hur är det möjligt?
Jag vet inte, Sonya.
Nå, vad ska jag göra?
Ska jag ringa Zaynab?
Jag vet inte.
Okej. Jag måste lägga på.
Jag kunde ha stoppat det.
Jag borde ha sagt nåt. Jag borde ha stoppat det.
Alltså, du hörde inte det här från mig,
men goda nyheter.
Sir, är det sant?
- Är vad sant? - DNA-proverna från kniven?
Har vi en misstänkt för mordet?
Nog ska vi väl gripa honom?
- June... - Om vi tror att det var han,
måste vi informera ledningen.
- Bevisen räcker inte. - Ju längre vi dröjer...
- Bara en partiell profil. - ...försämrar vi
- chanserna rättsmedicinskt. - Inte nog.
- Och det vore ändå fel drag. - Sir. Vad håller du på med?
Om vi griper honom genast för mord,
går Cosmos cell under jorden. Vi är tillbaka på ruta ett.
Ursäkta, vilken koppling finns mellan den här Rivelli och cellen?
- Ingen alls. - Kniven. Den är kopplingen.
Kniven låg i Kierans skåp.
Hör på.
Allt har sin tid och plats.
Först hittar vi detonatorerna och löser det.
Sen går vi... Du går,
och griper den här Rivelli. Du har mitt ord.
Ditt ord?
Och under tiden fortsätter lögnerna,
och de här avskyvärda trollen...
Hör på. Vår utredning handlar om den verkliga världen.
Verkliga bomber som dödar verkliga människor.
Den här skuggvärlden där ute... Vad trodde du?
Om vi agerar nu och griper honom för din grabbs mord...
- Inte min grabb. - ...och åtalar honom...
...och straffar honom?
Tror du de där clownerna bara ger sig?
- Självklart inte. - Nej.
För sanningen är helt oviktig för dem.
Man ger dem fakta. Vad gör de?
De fyller nätet med smörja
tills ingen vet vad som är ut och in.
Nej, ursäkta, men det där är skitsnack.
- Ursäkta mig. - Vi kan skydda källan.
Vi kan säga att infon inte kom från nån källa,
utan att DNA-provet gav oss den, eller ett vittne.
- För riskabelt. - Sir, vi hade ett avtal!
Ett avtal?
Såg du inte skylten på dörren när du kom in?
Detta är underrättelseenheten. Vi förebygger brott.
Vi släcker bränder innan de startar.
Grabben är död. Han kommer inte tillbaka.
Jag är ledsen för det.
Men det är så det är,
och jag vägrar sabba Samphire för att du ska må bättre!
Och om inga sprängmedel finns?
Och om vi tappar Rivelli därför att du vägrade agera?
Kvinnan bar huvudduk.
Vad tänkte du göra? Slita den av henne?
Kan vi gå nånstans?
Jag såg det där.
Tror du inte att hon tittade?
Det är ett foto, JP.
Man kommer aldrig över att vara korgosse.
Hon är borta i Reykjavik i tre månader.
Ett utbytesjobb eller nåt.
Jag vet inte vad det är. Det är tufft just nu.
Ja. Det låter bekant.
Men din kille verkar okej.
Min kille?
Ja, Leo?
Ja. Jag kollade upp honom.
- Oj. En stalker som röker gräs. - Kom igen.
Det är smickrande, okej?
Ja. Han kan vara charmig.
När han inte angriper mig med ord.
Angriper med ord?
Ja. Bla, bla, överföring, bla, bla, problem, parasocial.
Jaha, en snackare.
- Ja. - Ja, jag pratar också.
JP,
du drog just över mig utan att säga två ord.
Om det var Leo hade vi varit tvungna att prata
om det tillrådliga med könsumgänge i två timmar.
Han säger
att jag aldrig är gladare än när jag är besviken.
Du är perfekt.
Jag är paranoid, säger han.
Jaså?
Vadå?
Du kan ha rätt till det.
Vad menar du med det?
JP.
Du vet det där fotot?
Suffolk Square? "Ljus skugga ljus"?
Om jag sa att det var fejkat?
Jösses, det var ju det Kim sa.
Det är bara hans snack.
Minns du en man där,
han som hade sitt barn på sina axlar?
Ja. Och?
Ledningen sa att de behövde ett foto för pressen.
De måste ta kontroll över narrativet... och allt sånt.
PR-avdelningen tar en titt, klockan tickar, och de stoppar det.
De stoppar fotot. "Vad är det för fel med det?" säger ledningen.
Och...
Du vet, det blir en kompromiss.
De kan inte ha ett barn med på fotot.
De kan pixla ansiktet, men då blir det liv i luckan.
Så vad gör de?
De tog bort honom.
De tog bort pojken och pappan och ersatte dem med den där mannen.
Så Cosmo hade rätt?
Helvete också. Vi gjorde detta.
Vänta lite, vem har sagt det här?
- Vem berättade det här? - Vem tror du?
Chefen.
Varför är du inte ute och skuggar Marco Rivelli?
Det var jag. Det är jag.
Jag gick till hans våning. Bilen är där. Men inte han.
Men jag kollade med bilnumret.
De såg honom komma ut ur köpcentret för en timme sen,
så jag gick dit för att bekräfta hans ID.
- Okej. - Titta.
ISKUBER
- Marco. - Ja. Titta vad han köper.
Chefen, har jag fel?
Väteperoxid, nitroglycerin, kemisk reaktion. Vad gör man då?
Täcker det med is.
Vi har nog just hittat bombmakaren.
Vi är fem minuter från hemmet.
Bombgruppen gör säkerhetskoll just nu.
Han är inte hemma, va?
Nej. Lyset är släckt. Inga spår av honom.
Bombgruppen har gett klartecken, så du kan gå in.
Okej.
Han hade bråttom iväg.
Kim.
Han är rätt man. Men var är han?
Och var finns bombfabriken?
Hitta honom.
Tjena.
Hej.
Jag spenderade stort på Salvino's.
Jaså?
Skulle vi inte spara?
Jo, men jag...
Jag försökte ringa.
Jag vet.
Ja. Jag tänkte: "Kör i vind.
Inga halvmesyrer
när man lagar förlåtelsemiddagen framför alla andra."
Ja.
Jag sa elaka saker.
Förlåt mig.
Jag vill inte mista dig.
Leo.
Vad är det?
Jag måste duscha.
Ja, självklart. Du...
Dröj inte för länge, för jag ska tända flamberingspannan.
Jag skojar.
Eller gör jag?
Cerys?
Fan så du ser ut.
Cosmo väntar i bilen.
Klä på dig.
Vi ska ta en biltur.
Chefen, Cosmo åker iväg med Billy.
Goda nyheter, han tog mobilen med sig.
Kan du koppla in mig? Jag vill höra dem.
Jag gör det nu.
Trafiken är rätt okej, Cos.
- Det tar 10, 15 minuter. - Helvete.
Tänker han eliminera Billy?
Är du inte rädd att bli sedd med mig?
Jag vet, det är kul, visst?
Vad ser du?
Birgham Road.
Mobilreparationsbutik.
Uteliggare. Sunkigt hämtmatbutik.
Nej, kompis.
Det du ser är en invasion.
Knappt en vit människa kvar.
Kebabbutiker. Pakistanska matställen.
Böneutrop på arabiska.
Och de där, med sina skägg och sina jävla espresso.
De bryr sig inte.
De gillar att låta en annan kultur ta över.
Vi infödda har glömt
att vi en gång var historiens största nation.
För 100 år sen kunde en som du
styra över ett område stort som Wales.
Men vi har retirerat till Southend-on-Sea och säger:
"Varsågoda. Ta för er."
"Ta för er av våra kvinnor."
Mångfaldsträning.
Omedveten partiskhet.
Vi vet inte hur man ska leva längre.
Ja, tragiskt.
Men man måste skratta, va?
Skratta, gråta. Men sen måste man göra nåt, Billy.
Nigel, stanna här framme till vänster.
Sir, kan vi gripa honom nu?
Skyddande av rymling?
Nej.
Vänta.
Han måste ha ett skäl att ta en sån risk.
Kan du stanna där vid hörnet?
Bra.
Kör ner rutan.
- De där då? - Strunt i dem.
Jag växte upp precis där borta.
På den tiden såg folk efter varann.
Ingen låste ytterdörren.
Vill du veta varför?
Grannarna var snälla.
Nej, Billy.
För vi var engelsmän.
Nummer fem där borta, där bodde han.
- Vem då? - Leonard.
Len. Han var en jävla legend.
Han brukade låta mig tvätta hans bil på lördagarna.
En riktig rishög, men han gav den en viss stil.
Vad sägs om de här? Lite retro, men snygga, eller hur?
Visst?
Len gav mig de här.
Vi hade...
Vi hade ett band.
Sätt på dig dem.
Tänk om jag böjer dem?
Äsch, sätt på dig dem.
Men kolla. Titta där.
- Ja. - Ja, mycket snygga.
Jag kan se honom än,
hur han gick iväg den där dagen
klädd i sin prydliga lilla jacka med dragkedjan uppdragen till hakan.
Han såg upp mot mig där jag tittade på honom från fönstret.
Han vinkade, som om...
...han visste att han inte skulle återvända.
Varför? Vad hände?
Man kunde se lågorna från St. Paul's.
Spikbomb.
Len. Alla tre.
Brick Lane. Halal-slaktare.
Och så nån bögpub i Shoreditch.
Den goda nyheten var att fikusarna aldrig kom tillbaka.
Vet du. Du påminner mig om honom.
Gör jag?
Ja.
Jag menar. Han gick till handling.
Vilket jag har en känsla av att du också kommer att göra.
Ge tillbaka dem nu.
Tjuv där.
Okej, kom igen nu, Nige.
Vi visar honom det bästa.
De kör iväg.
Vad är vårt drag, chefen?
Vad ska vi göra?
Vi skuggar dem.
Gå försiktigt.
SPRÄNGMEDEL 1.1
Detonatorer.
Vi har sju stycken.
De föll av en lastbil.
De kommer inte att veta vad fan som har hänt.
Så vad säger du, Billy?
Jag gör det.
Vad du än vill, gör jag det.
Alla enheter, bevaka en niometers båt som lämnar Wapping Pier.
Den går österut mot Barking och Tilbury.
Möjliga sprängmedel ombord.
Närma er med största försiktighet.
VAD SOM EGENTLIGEN HÄNDE
INGEN MER STATSTERRORISM
Billy.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson