Den gutten. Er han også falsk? De kan kaste meg i fengsel.
Det prøvde de nå. Men faktum er at ingen døde.
Ingen døde! Ingen!
Og nå får Margo og gjengen hennes hjelp og oppmuntring av disse idiotene bak meg.
De bruker løgnen til å fjerne rettighetene våre.
Fjerne friheten vår. Det er den ekte forbrytelsen.
INGEN DØDE
Lys, skygge, lys.
Pust inn, pust ut.
Ri på bølgen, la det strømme. Kjenn kroppens bevegelser mens du puster.
Inn. Ut. Inn. Ut.
UKJENT
Hei. Skal du kle på deg?
Ikke verst oppgradering du har fått. Så du har balkong?
Eget bad? La de en sjokolade på puta di også?
Synes du det er morsomt?
- Billy. - Jeg hjalp dere.
Jeg ga dere kniven. Jeg trodde dere passet på.
- Ta det med ro. - Hele verden er ute etter meg.
Vi ante ikke at de kom til å gå ut i media.
- Æresord. Det var ikke oss. - Dere tror at jeg ikke teller.
- Det er ikke sant. Jeg er her for deg. - Nei, nei, nei.
- Jeg er her. - Han kastet medisinene mine.
Jeg får ikke sove. Ryggen tar knekken på meg.
- Jeg får ikke sove. Så skaff meg dem. - Objekt tre er på vei.
- Dette er... - Går inn nå.
...et spill for dere. Men jeg trekker meg. Gjør hva dere vil,
for jeg vil ikke ha den jævla avtalen!
Billy, det er meg, Dan. Ingenting er forandret. Avtalen gjelder.
Telefonen må du vokte med ditt liv.
Vil du snakke, så er JP her når som helst. Natt eller dag. Ja?
Ja, Billy? Si det.
Ja.
Konsentrer deg om Cosmo. Vær deg selv. Få ham til å snakke.
Prater han om bombebyggere, bombefabrikk...
Hvordan kan jeg høre prat når jeg er innesperret her?
Bare hold ut, Billy. Han kommer til deg.
- Det kommer noen. - Det er Kieran.
Det er bare Kieran som kommer med frokost.
Visstnok hamburger. Ser du? Vi er her. Vi er sekunder unna.
Hvis du ikke kan bruke telefonen, og du er i fare, gi oss signalet.
- Signal? - Knytt neven,
legg den over munnen og host tre ganger. Vis meg det.
Igjen.
Flink gutt. Finn detonatorene for meg.
Når det gjelder deg, fokuser!
Han trenger en fast hånd. Ordrer, ikke te og sympati.
Faen!
Snakker du med deg selv igjen? Billy?
Vi hadde en krangel.
Hvilken?
Fortell.
Siden Jake har flyttet ut...
- Det er andre ting også. Som jobben min. - Som du ikke kan snakke om.
Uten å gå i detalj, føler jeg at det er mange som trenger meg.
- Familien din trenger deg. - Trengte.
Fortid.
Vi satte i gang med å klandre hverandre. Eller jeg gjorde det.
Og... Det var hundre prosent min skyld. Unnskyld.
Det virker storsinnet når du sier det sånn.
Men egentlig er det som om du...
Kortslutter det som egentlig foregår i hodet ditt?
Ja.
Det er ganske ironisk at jeg er den som kortslutter.
- Dette startet vi jo for lenge siden. - Hva skal det bety?
Når det blir vanskelig, er det bedre å la være å snakke om det enn å krangle? Og...
Vent. Det var sånn du...
Ikke nekt. Det var sånn du ville ha det. og nå er det jeg som gjør det.
Herregud.
- Så la oss snakke om det. - Jeg først? OK.
OK. Jeg...
Jeg føler at du tok Jacob for gitt.
Ærlig talt så flyttet han ut fordi han så seg rundt hos oss,
og så hos faren, og likte seg best der. Det ville jeg gjort. Ville ikke du det?
Du utstråler kaos. Du sprer det utover veggene, for helvete,
og vi må fortsette som om ingenting har skjedd.
Ingen banning.
Unnskyld.
Greit. Din tur.
Han er min sønn. Han er ikke din sønn.
Ja. Men nå er han ikke det lenger.
Hva med familien?
Ingen obduksjonsrapport. Ingen bilder. Bare et falskt bilde i avisene.
Har han eksistert? Den gutten. Eller er han også falsk?
De kan kaste meg i fengsel.
Det prøvde de nå. Men faktum er at ingen døde.
Ingen døde!
...idiotene bak meg.
Hva er i veien med folk? Og det er overalt på nyhetene.
"Hva vet vel vi? Kanskje det er noe i det?" Og "Lys. Skygge. Lys."
- Som Dawn of the Dead. - De har gitt ham en jævla megafon.
- Hva er dette? Skulker dere? - Er det noe nytt om kniven?
Ja. Jeg snakket nettopp med Vinnie på laben.
Og?
Ikke bra. Det er drapsvåpenet. Blod på kniven, men...
- Men hva? - Ingen fingeravtrykk.
Helvete!
Noen delvise, ingen identifiserbare.
- Er vi tilbake på start? - Redd for det.
Han var ikke akkurat lille Tim.
Denne Rohaan. Han var dypt innblandet med kjeltringene.
Han var 15.
De klutskallene i demonstrasjonen... Sju av dem var på overvåkningslista.
Greit, Kim.
- Har du ikke noe å gjøre? - Jeg sier det bare.
I 20 år har den gjengen sprengt ting og dyttet kompisene deres fra bygninger.
Hvilke kompiser?
Liberale, Mor Godhjerta, folk med annen legning.
Ja vel, ja.
Han ble med i demonstrasjonen. Handlinger har konsekvenser.
- Jaså? - Ja.
Dere gjetter aldri hva Larry fortalte meg borte i Hackney Fields.
Hva fortalte Larry deg borte i Hackney Fields, Kim?
Cosmo Thompson er visst ikke helt på viddene likevel.
Hvordan det, Kim?
Bildet. "Lys. Skygge. Lys."
Det er falskt.
"Visstnok."
Noen oppe i åttende etasje eller noe
- fikk bildet "manipulert". - Du er virkelig en jævla tulling.
Vet du det? Hun holdt ham i armene sine da han døde.
Ikke gråt.
Mamma er her.
Pikk.
Står vi fast her?
Gjør vi det?
Faen.
- Unnskyld. - Det går bra.
Faen.
- Du glemte å... - Nei.
Takk.
Ivy, hei.
Når det gjelder desinformasjon, har vi helt klare retningslinjer.
Ikke svare. Ikke blande oss inn. Men hva synes du?
Helt ærlig, drit i retningslinjene.
Vi kan ikke stikke fingrene i ørene. Det er ute av kontroll.
Hva syntes du om guttens mor?
Zaynab? Jeg tilbrakte bare fem minutter med henne.
- Hun er manikyrist. Hun er veldig ung. - Moderne? Imøtekommende?
- Som i? - Kan hun delta på en pressekonferanse?
- Høres vondt ut. - Det er poenget.
Vi tilbakeviser løgnene og legger det dødt.
Men la oss ikke være naive. Hvis du tror det blir for mye for henne...
Hun er faktisk på vei hit for å orienteres om saken.
Vi må snakke med henne taktfullt.
Vil du at jeg skal be henne delta på en pressekonferanse?
- Du ba meg ikke gå nær dem. - Det var da. Vil du snakke med henne?
Jeg gjør deg ikke til syndebukk, hvis det er det du...
Ikke at du...
Hvis vi skal gjøre det, vil jeg hente inn en som kan veilede henne.
En venn som er advokat. Jeg har samarbeidet med henne før.
- Og hun snakker punjabi. - Jeg har ingen motforestillinger.
ST. BEATRICE BARNESKOLE
God morgen.
BILDER FRA HENDELSEN!
Lærer. Lærer.
- Lærer! - Jeg er her. Du trenger ikke å rope.
Mary har spydd på Abdul.
Abdul!
Hvor er du?
Da får vi vaske deg, kompis.
- Hvor langt på vei er du? - Rundt 40 år.
Han blir stresset når han ikke er hjemme. Går det bra, abu?
- Hvordan ville det blitt? - Vi ville forklart alt på forhånd.
Og så ville vi øvd. Hvor du skal sitte, hva du skal si.
Te?
Det går bra.
Det som skjedde under minnestunden, de som påstår at han ikke døde...
Vi kan sette en stopper for det.
Men jeg vil ikke lyve. Det er ikke uten risiko.
Det vil komme spørsmål som kan være uforskammet eller påtrengende.
- Hvordan da? - Ting om deg og ting om Rohaan.
- Som hva? - Hva slags mor du er, oppdragelsen hans.
- Det er bare... støtende. - Ja.
Det er uvitenhet.
Det vet vi. Men de kommer til å dømme deg. Analysere deg.
Jeg er bare så lei.
Zaynab, det er opp til deg. Det er din avgjørelse.
Men det er det jo ikke.
Jeg er moren hans. Hvem andre skal forsvare ham?
Så det er ham? Kieran? Han stakk Rohaan? Det er hans kniv.
Eller så oppbevarer han den for noen andre.
Vi har uansett et problem. Kieran tenker: "Hvem har tatt kniven fra skapet?"
Og Billy var den siste der.
Og han vet at han er innelåst i det tårnet. Så hva gjør vi?
Fortsetter som før.
- Gjør ingenting? - Jeg holder deg informert.
Faen.
- Hvordan har hun det? - Hun fikk ikke sove. Ringte klokka tre.
Hva sa hun?
Rohaan kastet noen av klærne hennes noen dager før han ble drept.
- Hva? - Klær for utelivet. En paljettopp.
Det skjedde bare én gang, men han sa at hun var respektløs mot seg selv.
- Hvem andre vet dette? - Ingen.
Jeg tror ikke han var radikalisert. Bare en tenåring som utagerte mot moren.
- Hun var knapt 16 da hun fikk ham. - Greit. Så?
Jeg ville advare deg.
- Hun virker veldig opprørt. - Jeg skal snakke med henne.
Det er en ting til, June.
- Hva? - Bare ikke gjør et stort nummer av det.
Sonya, hva er det?
Hei. Går det bra?
Vet du hva de sa? "Ikke smil."
De vil bare forsikre seg om at du ikke blir misforstått.
Ja, det sa de.
Misforstått? Jeg er så forvirret.
Ja visst.
- Hva? - Jeg vet hva dette er.
- Du vil at jeg skal ta den av. - Nei.
- Nei. Jeg mener... - Jeg går. Jeg gjør det ikke.
- Vent. - Jeg klarer det ikke.
- Jeg går. - Hør på meg, er du snill.
Det kommer til å gå bra.
Husk hvorfor du er her.
Du er ikke her for min eller noen andres skyld. Du er her for hans skyld.
Du er her for hans.
Hva er det?
Dere to? Lykke?
- Ja. Bra. - Ja.
Bra.
Som dere vet, fant vi ingen klare fingeravtrykk på kniven.
Men etter det med Kieran, sendte jeg den tilbake til laben for å sjekke igjen.
De kjørte en DNA-analyse, og identifiserte en delvis profil fra skaftet.
- Så det var ham? Kieran? - Nei.
Hvem var det da?
- "Marco Rivelli." - Hvem er Marco Rivelli?
Tidligere militær. Royal Fusiliers. Kim, finn ham. Snakk med Sian.
Identifiser ham, skygg ham. Se hvor han drar og hvem han møter.
Du sjekker bakgrunnen hans. Arbeid, kontakter og tilknytninger.
Alt som knytter ham til Cosmo eller gruppen.
Og det sier seg selv at vi holder dette mellom oss.
Bare oss tre og Sian. Til vi vet mer. Som jeg sa, det er bare en delvis profil.
Sjef.
99,93 % DNA-MATCH
Det høres bra ut.
Beklager. Det er øredobbene. Skal jeg ta dem av?
- Nei, det går bra. - OK.
OK. Klar?
Det kommer til å bli mye blitslys.
Denne veien. Takk.
UTTALELSE FRA ZAYNAB HUSSAIN
VÆR STERKE
MOR TIL DREPT TENÅRING
Zaynab skal lese en kort uttalelse.
Jeg heter Zaynab Hussain.
Og jeg er her for å fortelle noen fakta. Jeg har en sønn.
Han heter Muhammad Rohaan Hussain.
Og for 19 dager siden...
- Hun er god. - ...ble han stukket i hjel her i byen.
OK. Vi tar imot noen spørsmål.
Ja, Rachel?
Rachel Ashton. Kondolerer så mye.
Men man må jo lure på hvorfor han hang sammen med radikale. Med ekstremister.
- Han var bare en ungdom, som alle andre. - Du savner ham sikkert veldig.
Jeg...
Ja. Han var litt av en karakter.
Ro pleide å gjøre pek og fikk alle til å le.
Moren min er død nå, men hun pleide å si... "Han stjeler hjertet ditt bit for bit."
Hun er veldig god. Jeg vil bli muslim.
Christine Taylor.
Det er et meme som går rundt. "Ingen døde."
Ja. Jeg er klar over det.
Mange på internett påstår at Rohaan var en fantasifigur.
I himmelens navn.
- Hva vil du si til dem? - Du trenger ikke å svare.
Hva jeg vil si?
"Kompis. Du har vært så mye på nettet at hjernen tyter ut av ræva."
Fy faen. Godtar du det, Cos? Nei?
Ekte. Ekte. Ekte.
Alt sammen.
- Hvorfor drar hun seg i øret? - Hvor?
Tidligere.
Der.
Igjen.
Se.
Jævla kjerring. Kom, Andy.
Hva må jeg gjøre? Grave ham opp?
Jeg har ikke funnet på ham. Hvorfor skulle jeg gjort det?
- Gjør klart, Andy. - På lufta.
Hva kan jeg si for å få dere til å slutte å spre løgnene?
Late som han aldri eksisterte! Han eksisterte!
- Han var sønnen min. - Takk. Ingen flere spørsmål.
- Andy, har du film? - Jepp. Du er på.
Ren suging på TV.
"Du savner ham sikkert så."
Der kan hun ikke dy seg. "Var jeg ikke flink, sir?"
Hundre prosent bevist, skapt av hovedstrømsmediene
for å få enhver uavhengig rasjonell tanke til å svinne
i den Ben & Jerry's-sponsede hjernen din.
Den klumpen der er en øretelefon. Sender instruksjoner fra høyere makter.
Hvorfor teateret?
Hvorfor er dette regimet så bestemt på å få oss,
de opprinnelige innbyggerne på denne en gang så strålende øya,
til å få skyldfølelse?
De serverer disse buhu-falske nyhetene, via falske skuespillere med falske pupper.
Ingen døde!
Ingen døde.
105 K SEERE
Ingen døde.
Det er overalt i sosiale medier. Til og med på avisforsider.
- Hvordan skjer sånt? - Jeg vet ikke, Sonya.
Hva skal jeg gjøre? Skal jeg ringe Zaynab?
- Jeg vet ikke. - Greit. Jeg må legge på.
Jeg kunne ha stoppet det. Jeg skulle ha sagt noe. Stoppet det.
Du har ikke hørt dette av meg, men vi har gode nyheter.
Sir, er det sant?
- Hva da? - Blodet på kniven.
Har vi en mistenkt?
Vi pågriper ham? Hvis vi tror det er ham, må vi informere etterforskningslederen.
- Det er ikke nok bevis. - Jo lenger...
Profilen er delvis. Det er ikke nok!
- Og det er ikke riktig trekk. - Hva er det du gjør?
Hvis vi pågriper ham nå, går Cosmos gjeng under jorden. Og vi er tilbake til start.
Hva knytter denne Rivelli til noen i gjengen?
- Det er ingen forbindelse. - Kniven lå i Kierans skap.
Hør her. Det er tid og sted for alt. Først detonatorene. La oss oppklare det.
Og så kan du pågripe denne Rivelli. Du har mitt ord.
Ditt ord?
Og i mellomtiden fortsetter løgnene. Og disse motbydelige trollene...
Det vi gjør, er å forholde oss til virkelighetens verden.
Ekte bomber som river opp ekte kropper. Denne skyggeverdenen der ute...
Tror du at vi kan pågripe mannen for drapet på gutten din nå...
- Han er ikke min gutt. - Vi sikter ham og setter hodet på stake.
- Tror du at klovnene gir seg? - Selvfølgelig ikke.
For sannheten er gørr, synes de. Gi dem fakta, og hva gjør de?
De sender ut dritt til ingen vet hva som er opp og ned.
Beklager, nei. Dette går ikke.
- Beklager. - Vi kan beskytte ressursen.
Vi kan si at beviset ikke kom fra ham. Det kom fra blodet. Det kom fra et vitne.
- For risikabelt. - Vi hadde en avtale!
En avtale?
Så du ikke skiltet på døren da du kom inn?
Dette er E-tjenesten. Forebygging. Vi slokker brannene før de starter.
Gutten er død. Han kommer ikke tilbake. Det er trist. Det er sånn det er.
Men jeg stopper ikke Samphire for at du skal føle deg bedre!
Hva om det ikke er noe sprengstoff? Og vi mister Rivelli fordi du ikke gjør noe?
Dama hadde på seg sjal. Hva skulle du gjort? Revet det av henne?
Kan vi dra et sted?
Jeg så det.
- Tror du ikke hun så på? - Det er et bilde, JP.
Man blir aldri ferdig med å være altergutt.
Hun er i Reykjavik i tre måneder. Hun er på en utvekslingsgreie.
Jeg vet ikke hva det er. Vi har problemer.
Høres kjent ut.
- Fyren din er grei. - Fyren min?
Ja, Leo? Ja. Jeg sjekket ham.
- Røyker tjall og stalker. - Gi deg. Det er smigrende.
Ja, han kan være det. Når han ikke overfaller meg med ordsalat.
Ordsalat?
Ja. Bla, overføring, bla, utfordringer, bla parasosialitet.
Han er en snakker.
- Ja. - Jeg snakker.
JP, du pulte meg uten å si to ord.
Med Leo måtte vi ha snakket i to timer om hvor tilrådelig det er å ha samleie.
Han sier at jeg aldri er lykkeligere enn når jeg er skuffet.
- Du er perfekt. - Han sier at jeg er paranoid.
Ja?
Hva er det?
- Kanskje du har grunn til det. - Hva mener du?
- JP. - Du vet det bildet?
Suffolk Square? "Lys, skygge, lys"? Hva om jeg sa at det er falskt?
Det var bare noe Kim sa. Det var vel bare noe Kim sa?
Husker du at det var en fyr der med ungen sin på skuldrene?
Ja. Og så?
Åttende etasje trengte et bilde til pressen.
De må ha kontroll over historien.
PR ser kjapt på det. Klokka går, og de stopper det.
"Hva er galt med det", spør åttende. Og...
Du vet hvordan det er. De kan ikke ha en unge på bildet.
De kan skjule ansiktet, men da kalles det heksejakt. Så hva gjør de?
De byttet ham ut.
De fjernet ungen og faren og erstattet dem med denne fyren.
Så Cosmo hadde rett?
Fy faen. Vi gjorde dette.
- Hvem fortalte deg dette? - Hvem tror du?
Sjef.
- Hvorfor skygger du ikke Marco Rivelli? - Jeg gjør det.
Jeg dro til leiligheten hans. Han er ikke hjemme.
Jeg la inn søk på bilnummeret. Han kom ut av supermarkedet for en time siden.
Så jeg dro dit for å bekrefte identiteten. Se her.
ISBITER
- Marco. - Se hva han kjøper.
Tar jeg feil, sjef?
Hydrogenperoksid, nitroglyserin, kjemisk reaksjon. Hva gjør du?
- Dekker det med is. - Jeg tror vi har funnet bombebyggeren.
Vi er fem minutter fra leiligheten. Bombegruppa gjør sikkerhetssjekk nå.
- Ikke si det. "Ikke hjemme." - Lyset er av. Ingen tegn.
Bombegruppa har klarert, så du kan gå inn.
Dro i en fart.
Kim.
Han er vår mann. Men hvor er han? Og hvor er bombefabrikken?
Finn ham.
Heia.
Hei.
Jeg gikk litt berserk på Salvino's.
Ja? Trodde vi fulgte et budsjett.
Ja, men jeg...
- Jeg prøvde å ringe deg. - Det vet jeg.
Jeg tenkte: "Pokker heller.
Man kan ikke spare når man lager en Don Corleone av unnskyldningsmiddager."
Ja.
Jeg sa noen stygge ting.
Unnskyld.
Jeg vil ikke miste deg.
Leo.
Hva?
- Jeg må ta en dusj. - Ja, selvsagt. Du...
Ikke bli lenge. Jeg skal snart flambere.
Jeg tuller. Eller gjør jeg det?
Cerys?
Fy faen. Som du ser ut. Cosmo venter i bilen.
Kle på deg. Vi skal på kjøretur.
Sjef, Cosmo er på farta med Billy. Gode nyheter. Han tok med telefonen.
Kan du få tilgang? Jeg må høre dem.
- Kobler deg på. - Trafikken ser grei ut.
- Rundt ti-femten minutter. - Faen. Tar han med Billy ut?
Er du ikke redd for å bli sett med meg?
Det er gøy, ikke sant?
Hva ser du?
Birgham Road.
Mobilreparatør. Dagdrivere. Suspekt takeaway.
Nei, kompis. Det du ser, er en invasjon.
- Knapt ett hvitt ansikt igjen. - Kebabsjapper. Pakkis-takeaway.
De kaller til bønn på arabisk.
Og den gjengen, med skjegg og jævla espresso.
De driter i det. De liker å bli styrt av en annen kultur.
Vi innfødte har glemt at vi en gang var verdens største land.
For hundre år siden ville en som deg styrt et land like stort som Wales.
Nå har vi trukket oss tilbake til Southend-on-Sea og sier: "Forsyn dere."
- "Bare ta damene våre." - Mangfoldsopplæring.
Ubevisste fordommer. Vi vet ikke hvordan vi skal leve lenger.
- Ja, det er... Man må jo le. - Le eller gråte. Men man må gjøre noe.
Stopp på venstre side her, Nigel.
Kan vi pågripe ham nå? Skjuler en rømling?
Nei.
Vent. Det må være en grunn til at han tar disse sjansene.
Stopp ved hjørnet.
Her, ja.
Åpne vinduet.
- Hva med dem? - Glem dem.
Rett der oppe vokste jeg opp. På den tiden passet alle på hverandre.
Ingen låste inngangsdøra.
- Vet du hvorfor? - Naboer var ålreite.
Nei, Billy. Fordi vi var engelske.
Nummer fem der. Det var der han bodde.
- Hvem? - Leonard.
Len. Han var en legende.
Han lot meg vaske bilen sin på lørdager.
Skikkelig skranglekasse, men han pyntet den opp.
Hva synes du om dem? Litt retro, men er de ikke fine?
Ja? Len ga meg dem.
Vi hadde... Vi hadde en forbindelse.
Prøv dem.
- Hva om jeg bøyer dem? - Bare ta dem på.
Se på det.
- Ja. - Ja, veldig fin.
Jeg kan fortsatt se ham for meg da han gikk den dagen.
Kledd i den stilige jakken som var lukket helt opp til haka.
Han kikket opp på meg, som så på ham fra vinduet.
Og han vinket som om han visste at han ikke kom tilbake.
Hva skjedde?
Man kunne se brannen fra St. Paul's.
Spikerbomber.
Len. Alle tre.
Brick Lane. Halal-slaktere. Og en homsepub i Shoreditch.
De gode nyhetene var at skrullene aldri kom tilbake.
Vet du at du minner meg om ham?
Gjør jeg det?
Ja. Ja.
Han tok ansvar.
Og jeg har følelsen av at du også vil ta ansvar.
Få dem tilbake.
Tjuv.
Kom igjen, Nige. La oss vise ham det beste.
- De kjører. - Hva nå, sjef?
Hva skal vi gjøre?
Vi følger etter dem.
Se opp her.
SPRENGSTOFF
Detonatorer.
Vi har sju stykker. De datt av en lastebil.
De vil ikke skjønne hva som skjer.
Hva sier du, Billy?
Jeg kan gjøre det. Hva du enn vil, jeg gjør det.
Alle enheter til en båt som forlater Wapping Pier. Drar mot Barking og Tilbury.
Mulig sprengstoff om bord. Gå fram med ekstrem forsiktighet.
DET SOM EGENTLIG SKJEDDE
IKKE MER STATLIG TERRORISME
Billy.
Tekst: Evy Hvidsten