...vůbec ten kluk? Nebo je taky falešnej?
Ať si mě zavřou.
Bůh ví, že to zrovna zkusili. Ale faktem je, že nikdo neumřel. Nikdo.
A Margo a tý její bandě teď pomáhají ti hňupové za mnou.
Tou lží chtějí ospravedlnit omezení našich práv.
Zásah do naší svobody. To je zločin.
NIKDO NEUMŘEL
Světlo. Stín. Světlo.
Nádech, výdech.
Nechte se vést a unášet.
Při každém nádechu vnímejte pohyby těla.
Nádech, výdech.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Nazdar. Nechceš se oblíct?
Hezky sis polepšil.
Máš balkon?
Vlastní koupelnu?
Dali ti čokoládku na polštář?
To je vtipný? Směješ se mi?
- Billy. - Já vám pomohl.
Máte ten nůž. Měli jste mě hlídat.
- No tak, klid. - Víš, jaký je mít na bedrech celej svět?
My jsme netušili, že to dají do zpráv.
- Přísahám. My to neudělali. - Nezáleží vám na mně!
To není pravda. Co tu asi dělám?
- Pomáhám ti, Billy. - Ne.
- Jsem tady. - Vyhodil mi prášky.
Potřebuju je. Nespím, děsně mě bolí záda.
Nemůžu spát. Tak mi je sežeňte a přineste.
- Hned! - Vidím trojku.
- Haló? Vím... - Jde dovnitř.
...že to je pro vás jen hra.
Ale já končím. Skončil jsem. Dělejte si, co chcete.
Já tu debilní dohodu nechci!
Billy, tady Dan.
Nic se nezměnilo. Dohoda platí.
Ten mobil, co držíš v ruce, chraň jako oko v hlavě.
Když si budeš chtít promluvit, je tu JP. Ve dne v noci, jo?
Billy, ano? Odpověz.
Jo.
Soustřeď se na Cosma, buď sám sebou. Zaměř se na to. Rozmluv ho.
Jakákoli zmínka o výrobci bomb, o výrobně...
Jak mám něco zjistit, když jsem tu zavřenej?
- Vydrž, Billy. - Já...
On přijde.
- Počkat, někdo jde. - Kieran.
Tvůj kámoš Kieran, nese ti snídani.
Zřejmě hamburger.
Vidíš? Jsme tady. Pár sekund od tebe.
Kdyby ses nedostal k mobilu a cítil se ohrožený, dej nám signál.
- Jakej signál? - Zatni pěst,
dej si ji před pusu a třikrát zakašli. Zkus to.
Znova.
Výborně. A teď mi najdi ty rozbušky.
A ty se soustřeď.
Potřebuje pevnou ruku. Příkazy, ne chlácholení a vlídná slova.
Kurva!
Zase samomluva?
Billy?
TRESTNÍ REJSTŘÍK
Pohádali jsme se.
Kterou hádku myslíš?
Pokračujte.
Asi kvůli tomu,
- že se Jake odstěhoval. - A dalším věcem.
Kvůli mojí práci, o které...
- O které nesmíte mluvit. - Jo. Nebudu konkrétní, ale...
Hodně lidí se na mě spoléhá.
- Rodina se na vás spoléhá. - Spoléhala.
Minulý čas.
Začali jsme hledat viníka. Teda já.
A...
Můžu za to stoprocentně já, takže promiň.
Takhle to zní fakt ušlechtile.
Spíš mám pocit, jako by ses tak trochu...
Vyhýbal tomu, co se vám doopravdy honí hlavou?
Jo.
Přijde mi trochu absurdní říct,
že se něčemu vyhýbám já.
- Tak jsme si to nastavili už dávno, ne? - Co tím myslíš?
Když jde do tuhýho, místo hádky se radši nebavíme, ne?
- A... - Už dost.
Tak moment. Takhle jsi...
Nepopírej to. Takhle jsi to sama chtěla, a najednou za to můžu já.
Ježíšikriste.
Tak to proberme.
Já mám začít? Dobře. No teda.
Fajn. Já...
Mám pocit, že sis Jacoba nevážila.
Popravdě se odstěhoval, protože si srovnal náš dům
s tím tátovým a ten se mu líbil víc.
Já bych si vybral stejně, ty ne?
Vyzařuje z tebe chaos.
Šíříš ten zasranej chaos kolem sebe a my se musíme tvářit, že se nic neděje.
Bez klení.
Promiňte.
Dobře. Teď vy.
Je to můj syn, zlato. Ne tvůj. Můj.
Jo.
Jo, ale už není, viď?
- Vzkážete něco rodině? - Žádná pitevní zpráva. Žádný fotky.
INCIDENT ZPOCHYBŇĚN
Jen falešná fotka v novinách.
Existoval vůbec ten kluk? Nebo je taky falešnej?
Ať si mě zavřou.
Bůh ví, že to zrovna zkusili. Ale faktem je, že nikdo neumřel.
...ti hňupové za mnou.
- Nezbláznili se? - Jo.
Jsou toho plný zprávy. „Bez komentáře. Něco na tom je.“
- Jo. - „Světlo. Stín. Světlo.“
- Jako... - Úsvit mrtvých.
- Jako bychom... - Dali mu megafon.
Nazdárek. Co děláte? Ulejváte se?
Kime, víme něco o tom noži?
Jo, zrovna mi volala Vinnie z laborky.
A?
Nic moc. Vražedná zbraň to je. Na noži byla krev, ale...
Ale co?
Otisky žádný.
Kurva fix.
Pár neúplných otisků, nic rozpoznatelnýho.
- Jsme zpátky na začátku? - Bohužel.
On to ale stejně nebyl zrovna svatoušek, co?
Ten váš Rohaan.
On se s tou špínou pořádně zapletl.
- Bylo mu 15. - Ti arabáči na protestu?
Sedm z nich máme v hledáčku jako extremisty.
- No jo. - Ty vole.
- Někam jsi šel, ne? - To já jen tak.
Přes 20 let nám tady odpalujou bomby a vyhazujou vaše kámoše z oken.
Jaké kámoše?
Liberály, sluníčkáře, lidi jiný orientace.
- Jasně. - Šel tam dobrovolně.
Činy mají následky.
- Jo? - Jo.
Neuhádnete, co mi řekl Larry z Hackney Fields.
Nevím. Co vám řekl Larry z Hackney Fields, Kime?
Cosmo Thompson zřejmě není úplně mimo.
Jo? Jak to, Kime?
Ta fotka.
„Světlo. Stín. Světlo.“
Je to podvrh.
„Zřejmě.“
Někdo, nevím kdo, možná vedení, tu fotku
- „zmanipuloval“. - Ty seš ale fakt kretén.
- Víš to? Ne. - JP.
Držela ho umírajícího v náručí.
Neplač, kamaráde.
Maminka je tady.
Hajzle.
Jsme v háji, nebo ne?
Jsme?
Sakra.
- Promiň. - To nic.
Sakra.
- Zapomněls... tím... - Jo.
Děkuju.
Ivy, dobrý den.
Pokud jde o dezinformace, máme naprosto jasné pokyny.
Nereagovat. Nezapojovat se. Jak to ale vidíte vy?
Popravdě?
Na pokyny bych kašlala.
Nemůžeme to ignorovat. Vymklo se to kontrole.
Co si myslíte o mámě toho chlapce?
O Zaynab? Byla jsem s ní jen pět minut.
Je to manikérka.
- Hodně mladá. - Moderní? Přístupná?
- Jakože... - Byla by pro tiskovou konferenci?
- To zní bolestivě. - O bolest jde.
Postavíme se tomu, lži vyvrátíme a utneme to.
Ale nebuďme naivní. Jestli je to na ni moc...
Podívejte, náhodou sem zrovna jede na brífink k tomu případu.
Museli bychom jí to říct taktně.
Mám ji o tu tiskovku požádat já?
Prosím.
- Vždyť se k nim nemám přibližovat. - To už neplatí.
Promluvíte s ní?
Poslyšte, nechci z vás dělat obětního beránka, jestli...
Ne že byste...
Jestli to uděláme,
přivedu někoho, kdo jí to vysvětlí.
Kamarádku právničku.
Už jsem s ní spolupracovala.
A mluví paňdžábsky.
Jistě. Nemám nic proti.
ZÁKLADNÍ ŠKOLA SV. BEATRIX
Dobré ráno.
FOTKY PŘÍMO Z AKCE!!
Pane!
Jsem tady, Cecily, tak nekřič.
Mary pozvracela Abdula.
Abdule!
Kde jsi?
Hned to vyčistíme.
V kolikátém jste měsíci?
Asi ve čtyřicátém roce.
Pardon, mimo domov bývá nervózní. V pořádku, abu?
O co přesně by šlo?
Všechno bychom vám vysvětlili.
A nacvičili bychom to. Kde budete sedět, co budete říkat.
Čaj?
Abu, nic nechtějí.
Co se stalo na té vzpomínkové akci... Tvrdili, že Rohaan neumřel.
Tohle je příležitost, jak to zarazit.
Nebudu lhát. Nebude to bez rizika.
Měli by na vás otázky
a ty by mohly být drzé nebo bezohledné.
Jaké třeba?
Ohledně vás a Rohaana.
- Například? - Jaká jste matka, jak jste ho vychovala.
To je ale...
- urážlivé. - Ano.
Prostě primitivní.
My víme. Ale budou vás soudit. Budou vás zkoumat.
Už toho mám po krk.
Zaynab, nakonec je to jen na vás.
Rozhodněte se vy.
Ve skutečnosti ne.
Jsem jeho máma.
Když ho nebudu bránit, tak kdo?
Takže to udělal Kieran?
Ubodal Rohaana? Je to jeho nůž.
Nebo ho schovává, aby kryl někoho jiného.
Každopádně máme problém.
Kieran přemýšlí, kdo mu ho vzal. A jako poslední tam byl Billy.
Ví, že je zavřenej sám v tom domě. Takže co teď?
- Budeme se držet plánu. - Neuděláme nic?
Já tě jen informuju.
Sakra.
POLICIE LONDÝN – STŘED
Co Zaynab?
Nemohla usnout. Volala mi ve tři ráno.
A co říkala?
Rohaan pár dní před smrtí vyhodil nějaké její oblečení.
- Cože? - Jo. Nějaké lepší na večer. Třpytivý top.
Stalo se to jen jednou,
ale řekl jí, že si sama sebe neváží.
Kdo další o tom ví?
Nikdo.
Podle mě se neradikalizoval.
Byl to kluk, co vzdoroval mámě. Když se narodil, bylo jí sotva 16.
No a?
Chtěla jsem tě varovat.
Zněla dost rozrušeně.
Fajn. Promluvím si s ní.
June, ještě jedna věc.
Co?
Hlavně nezačni vyšilovat.
Sonyo, o co jde?
Dobrý den.
Jste v pořádku?
Víte, co mi řekli?
Ať se neusmívám.
Chtějí se jen ujistit, že si to lidi špatně nevyloží.
Jo, to mi říkali.
Špatně nevyloží?
Jsem zmatená.
Aha.
- Co? - Už vím, o co jde.
Mám si to sundat?
- Ne. - Ale jo.
- Ne... - Víte co? Jdu pryč. Tohle dělat nebudu.
- Počkejte. - Já nemůžu.
- Jdu... - Prosím. Vyslechněte mě.
Ano? Dobře to dopadne.
Vzpomeňte si, proč tu jste.
Nejste tu kvůli mně ani nikomu jinému.
Jen kvůli němu.
Co se stalo?
Mezi váma dobrý?
- Ale jo. Dobrý. - Jo.
Dobře.
Víte, že z vražedné zbraně, z toho nože, jsme žádné otisky nezískali.
Ale po včerejšku jsem ho poslal znovu do laborky.
A?
Zaměřili se DNA a z rukojeti získali částečný profil.
- Takže to byl Kieran? - Ne.
A kdo teda?
Marco Rivelli.
Kdo je sakra Marco Rivelli?
Bývalý voják. Fyzilírský pluk.
Kime, najdi ho. Řekni to Sian.
Identifikujte ho, sledujte ho. Je odtud.
- Zjisti, kam chodí a s kým. - Ano.
Ty zjistíš to ostatní.
Zaměstnání, kontakty, vztahy,
cokoli, co by ho spojovalo s Cosmem nebo tou buňkou.
Snad nemusím připomínat, že to zůstane mezi námi.
Mezi námi třemi a Sian.
Dokud toho nezjistíme víc. Ten profil je jen částečný.
Ano, šéfe.
99,93% GENETICKÁ SHODA
To zní skvěle. Jo.
Promiňte. To ty náušnice. Nemám si je sundat?
Ne, to je dobré. To zvládnete.
Tak jo.
Tak. Můžeme?
Bude tam hodně blesků, ano?
Tudy. Děkuji.
TISKOVÉ PROHLÁŠENÍ ZAYNAB HUSSAINOVÉ
POSÍLÁME LÁSKU
MATKA ZAVRAŽDĚNÉHO MLADÍKA
Dobrá. Zaynab nyní přečte krátké prohlášení.
Jmenuji se
Zaynab Hussainová.
A chtěla bych vám sdělit fakta.
Měla jsem syna.
Jmenoval se Muhammad Rohaan Hussain.
A před 19 dny...
- Uznávám, že je dobrá. - ...byl v tomto městě ubodán.
Nyní zodpoví pár dotazů.
Ano, Rachel?
Rachel Ashtonová.
Upřímnou soustrast.
Člověk si ale říká,
co tam s těmi radikály dělal. S extremisty.
Byl to jen kluk jako každý jiný.
Jistě vám moc chybí.
Já...
Jo. Byl opravdu svérázný.
Náš Ro pořád dělal kanadské žertíky a všechny rozesmával.
Moje maminka už nežije, ale říkávala...
že si člověka postupně získá.
Je fakt dobrá. Budu muslim. Seru na to.
Christine Taylorová.
Na sítích koluje takový meme. „Nikdo neumřel.“
Jo. O tom vím.
Hodně lidí na internetu tvrdí, že Rohaan byl smyšlený.
To snad ne.
Co jim vzkážete?
- Nemusíte odpovídat. - Co jim vzkážu?
Řekla bych: „Hele,
z toho čumění na obrazovku vám hnije mozek.“
Ty kráso. To si necháš líbit, Cosi?
Skutečné.
Všechno.
- Proč si sahá na to ucho? - Kdy?
Předtím.
Tady.
Znovu.
Hele.
Ta svině. Pojď, Andy.
Co mám dělat?
Holýma rukama ho vyhrabat?
Já si ho nevymyslela. Proč bych si ho vymýšlela?
- Připrav to, Andy. - Hotovo.
Co mám říct, abyste těch lží nechali? Děláte, jako by nebyl skutečný.
Ale skutečný byl.
Byl to můj syn.
Děkujeme. Toť vše. Žádné další dotazy.
Andy, máš ten záznam?
Jo. Vysíláme.
Felace v přímým přenosu.
„Určitě vám moc chybí.“
Nemůže si pomoct.
„Nejsem skvělá matka?“
Stoprocentní důkaz. Korporátní, mediální hovadina.
Jakákoli racionální myšlenka se utopí v mozcích vymytých zmrzlinou.
Ten hrbolek? Sluchátko.
Přenáší instrukce z vyšších míst.
Nač to amatérský divadlo?
Proč se tenhle režim tak sakra moc snaží, abychom se my,
původní obyvatelé kdysi slavnýho ostrova, cítili tak děsně provinile?
Chrlí na nás tyhle dojemný falešný zprávy.
V hlavní roli falešný herečky s falešnýma kozama.
Nikdo neumřel!
Nikdo neumřel.
SLEDUJE 105 000 DIVÁKŮ
Nikdo neumřel.
Jsou toho plné sítě.
I některé zpravodajské weby.
Jak je to možné?
Nevím, Sonyo.
Co mám dělat?
Zavolat Zaynab?
Nevím.
Fajn. Musím končit.
Mohla jsem tomu zabránit. Měla jsem něco říct. Zabránit tomu.
Hele, ode mě to nemáš.
Mám dobrou zprávu.
Pane, je to pravda?
- Co? - Ta krev z toho nože.
Máme podezřelého?
Zatkneme ho, ne?
- June... - Podezření sdělte hlavnímu vyšetřovateli.
- Nemáme dost důkazů. - Čím déle...
- Jen částečný profil. Nestačí to. - Marníme příležitosti.
- Stejně to není správný krok. - Co to děláte?
Když ho teď zatkneme za vraždu,
Cosmova buňka se ukryje. Budeme zpět na začátku.
Toho Rivelliho snad s naší buňkou něco spojuje?
- Nic. - Spojuje je ten nůž.
Byl v Kieranově skříňce.
Poslyšte, všechno má svůj čas a místo.
Napřed vyřešíme ty rozbušky
a potom zatkneme... vy toho Rivelliho zatknete. Máte mé slovo.
Vaše slovo?
A mezitím se bude dál vesele lhát a ti nechutní trollové...
Heleďte, my přece máme co do činění se skutečným světem.
S bombami, co zabíjejí skutečné lidi.
Tenhle stínový svět... Co jste si myslela?
Že budeme jednat hned a zatkneme ho za vraždu toho vašeho kluka?
- Nebyl můj. - Obviníme ho? Narazíme mu hlavu na kůl?
A všichni ti šašci stáhnou ocas?
- Jistěže ne. - Ne.
Pravda je pro ně přežitek. Nemá pro ně význam.
Řeknete jim fakta a oni zaplaví média nesmysly,
až nakonec nikdo neví, která bije.
Ne. Promiňte. To je kravina.
- Vy promiňte. - Můžeme agenta ochránit.
Zatajíme, od koho ten důkaz máme.
Řekneme, že to víme z krve. Víme to od svědka.
- Moc riskantní. - Máme dohodu!
Dohodu?
Viděla jste nápis na dveřích, June?
Jsme zpravodajci. Zločinům předcházíme.
My požáry hasíme, ještě než propuknou.
Ten kluk je mrtvý. Z mrtvých nevstane. Mrzí mě to.
Tak to prostě je.
Ale nezahodím Samphire, jen aby se vám ulevilo!
Co když ta bomba neexistuje? A Rivelli unikne, protože jste nejednal?
Ta žena měla na hlavě šátek. Co jste chtěla udělat? Strhnout jí ho?
Zajdeme někam?
Já si všimla.
- Nemyslíš, že se koukala? - Je to fotka, JP.
To víš, býval jsem ministrantem.
Teď je na tři měsíce v Reykjavíku.
Na nějakým výměnným pobytu.
Nevím, o co jde. Máme blbý období.
Jo. To znám.
Ten tvůj vypadá v pohodě.
Ten můj?
Jo, Leo?
Jo, našel jsem si ho.
- Hulič a stalker. - No tak. To měl být kompliment.
Jo, někdy v pohodě je. Dokud nezačne s tím svým slovním salátem.
Slovním salátem?
Jo. Blá, přenos pocitů, blá, problémy, blá, parasocialita.
Aha, rád mluví.
- Jo. - Já taky mluvím.
JP, zrovna jsi mě ojel a neutrousil ani půl slova.
S Leem bychom dvě hodiny řešili, jestli je pohlavní styk rozumný krok.
Říká...
že největší radost mi dělá zklamání.
Jsi dokonalá.
Prý jsem paranoidní.
Jo?
Co je?
Možná je to dobře.
Jak to myslíš?
JP.
Znáš tu fotku. Suffolk Square. „Světlo. Stín. Světlo.“
Co když řeknu, že to je podvrh?
Bože, Kim to jenom tak plácl.
Kim to jen plácl, ne?
Pamatuješ si, že tam bych chlap s dítětem za krkem?
Jo. No a?
Vedení chtělo fotku pro novináře.
Chtěli ten narativ mít pod kontrolou.
Vidělo to PR oddělení, spěchalo to, a oni tu fotku zamítli.
Zamítli ji. Vedení chtělo vědět, co je za problém, a...
Však to znáš. Předpisy.
Nemůžou tam dát fotku s dítětem.
Mohli obličej rozkostičkovat, ale budilo by to zájem. Takže co udělali?
Vyměnili je.
To dítě s tátou vystřihli a místo nich tam dali jeho.
Takže Cosmo měl pravdu?
Prokrista. Můžeme za to my.
Počkej, jak jsi to zjistil?
- Kdo ti to řekl? - Kdo myslíš?
Šéfe?
- Proč nesleduješ Rivelliho? - Sledoval jsem. Sleduju.
Byl jsem u jeho bytu. Auto tam stojí, doma není.
Ale prověřil jsem si jeho espézetku.
Před hodinou vyšel z jednoho supermarketu.
Zašel jsem to tam ověřit.
- Ano? - Hele.
LEDOVÉ KOSTKY
- Marco. - Jo. Co kupuje?
Šéfe, pletu se?
Peroxid vodíku, nitroglycerin, chemická reakce. Co uděláš?
Dáš na to led.
Našli jsme výrobce bomby.
Za pět minut jsme u něj. Pyrotechnici to tam kontrolujou.
- Neříkejte, že není doma. - Není. Má zhasnuto. Neukázal se.
- Podle pyrotechniků můžete jít dovnitř. - Jo.
Odešel ve spěchu.
Kime.
Víme, koho hledáme. Ale kde je?
A kde tu bombu vyrábí?
Najděte ho.
Ahoj.
Trochu jsem se rozšoupl v lahůdkách.
Jo?
Já myslela, že šetříme.
Jo, ale...
Volal jsem ti.
Já vím.
Jo. Říkal jsem si: „Seru na to.
Nebudu to šidit, když dělám nejlepší omluvnou večeři všech dob.“
Jo.
Řekl jsem ti hnusný věci.
Omlouvám se.
Nechci o tebe přijít.
Leo.
Co je?
Potřebuju sprchu.
Jo, jasně.
Přijď brzo, zrovna chci začít flambovat.
Dělám si srandu.
Nebo ne?
Cerys?
A sakra. Ty vypadáš.
Cosmo čeká v autě.
Obleč se.
Projedeme se.
Šéfe, Cosmo někam jede s Billym.
Dobré je, že si vzal mobil.
Máte k němu přístup? Ať je slyším.
- Připojuji vás. - Provoz je v pohodě, Cosi.
- Ještě 15 minut. - Ty jo.
Někam Billyho veze?
Nebojíš se, že mě někdo uvidí?
Je to sranda, že?
Co vidíš?
Birgham Road.
Servis mobilů.
Bezďáky. Špinavý bistro.
Ne, kámo.
Tady vidíš invazi.
Skoro žádnej běloch.
Kebaby. Asijský bistra. Svolávání k modlitbě v arabštině.
A tamhletěm s vousama a kafíčkem v ruce je to u prdele.
Líbí se jim ustupovat jiným kulturám.
Zapomínáme, že tohle bývala nejvýznamnější země světa.
Před sto lety by chlap jako ty měl kraj o velikosti Walesu.
Vytlačujou nás k moři a my na to: „Prosím, poslužte si.“
„Vemte si naše ženy.“
Školení o rozmanitosti. Nevědomá předpojatost.
Už ani nevíme, jak žít.
Jo, to mě mrzí.
Musíš se tomu zasmát.
Smát, brečet... Hlavně musíš něco udělat.
Nigeli, tady vlevo zastav.
Můžeme ho zatknout? Ukrývá uprchlíka.
Ne.
Počkejte.
Bezdůvodně by takhle neriskoval.
Zastav na rohu.
Tak.
Stáhni okýnko.
- Co s nima? - Ale nic.
Tam nahoře jsem vyrůstal.
Tenkrát si všichni pomáhali. Nikdo si nezamykal dveře.
Víš proč?
- Sousedi byli hodní. - Ne, Billy.
Byli jsme Angličani.
On bydlel v pětce, přímo tamhle.
- Kdo? - Leonard.
Len. Ten chlap byl hotová legenda.
O sobotách jsem mu mohl umývat auto.
Byla to děsná kraksna, ale on si ji vytunil, víš?
Co na ně říkáš? Trochu retro, ale hezký, ne?
Viď?
Ty mám od Lena.
Bylo mezi náma pouto.
Zkus si je.
- Co když ti je zkřivím? - Prostě si je nasaď.
Podívejme se.
- Jo. - Jo, hezký.
Pořád ho vidím,
jak ten den odcházel.
Na sobě tu svoji šviháckou bundu, zapnutou až k bradě.
Podíval se na mě, já ho sledoval z okna.
Zamával mi, jako by věděl, že už se nevrátí.
Co se stalo?
Ten požár byl vidět z katedrály.
Hřebíkový bomby.
Len. Všechny tři.
Brick Lane, halal řeznictví a nějakej teploušskej pajzl v Shoreditchi.
Fajn je, že to schytali ti buzíci.
Víš, ty mi ho připomínáš.
Fakt?
Jo.
On převzal iniciativu.
A já mám pocit, že ty uděláš to samý.
Už mi je vrať.
Zloději.
Tak jedem, Nigei. Ukážeme mu to nejlepší.
Odjíždějí.
Co my, šéfe?
Co máme dělat?
Budeme je sledovat.
Pozor, schod.
VÝBUŠNINA 1.1
Rozbušky.
Máme jich sedm.
Spadly nám do klína.
Nebudou tušit, odkud to přišlo.
Co říkáš, Billy?
Udělám to.
Udělám cokoliv.
Sledujte všichni devítimetrové plavidlo,
které míří na východ k Barkingu a Tilbury.
Na palubě mohou být výbušniny. Dbejte krajní opatrnosti.
CO SE STALO DOOPRAVDY
KONEC STÁTNÍHO TERORISMU
Billy.
Překlad titulků: Kristina Himmerová