Съществува ли това момче, или е фалшификат?
Могат да ме затворят. Ето че вече опитаха. Но е факт, че никой не е умрял.
Никой не е умрял! Никой.
А Марго и нейната дружинка са подпомагани и насърчавани
от смешниците тук зад мен.
Оправдават ограничаването на правата ни. Това е истинското престъпление.
НИКОЙ НЕ Е УМРЯЛ
Светлина, сянка, светлина.
Вдишайте, издишайте.
Яхнете вълната, оставете се да ви понесе.
Почувствайте как се движи тялото ви.
Дишайте. Издишайте. Дишайте. Издишайте.
НЕПОЗНАТ НОМЕР
Здрасти, братле. Облечи се.
Добре са те уредили.
Имаш си тераса, апартамент.
- А шоколад на възглавницата? - Много ли ти е смешно?
- Били. - Помогнах ви.
Дадох ви ножа. Мислех, че ме пазите.
- Успокой се. - Знаеш ли какво е всички да те притискат?
Не знаехме, че ще го пуснат по новините.
- Кълна ти се, не бяхме ние. - Не ме броите за човек.
Не е така. Защо съм тук според теб?
- Заради теб. - Не, глупости!
- Ето ме. - Той ми изхвърли лекарствата!
Без тях не мога да спя от болки в гърба!
Не мога да спя. Купете ми и ги донесете.
Обект три идва. Влезе в сградата.
За вас е игра, но ето какво.
Аз приключих, отказвам се. Правете каквото щете с мен,
не ви искам скапаната сделка!
Били, Дан е. Нищо не се е променило, сделката остава.
Пази телефона, който държиш, като зеницата на очите си.
Ако искаш да говориш, Джей Пи е насреща по всяко време, денонощно.
Разбра ли? Кажи го.
Да.
Наблюдавай Козмо, дръж се естествено. Накарай го да говори.
Разговори за майстори на бомби, работилница...
Как да го подслушвам, като ме навряха тук?
Търпение, Били. Той ще те потърси.
- Чакай, някой идва. - Това е Кийрън.
Приятелят ти Кийрън ти носи закуска. Май е хамбургер.
Ние сме тук, можем да дойдем за секунди.
Ако не можеш да стигнеш до телефона и си в опасност, дай ни сигнал.
- Какъв сигнал? - Свий ръка в юмрук,
сложи го на устата си и се изкашляй три пъти. Да чуя.
Пак.
Браво. А сега ми намери детонаторите.
А ти се стегни. Нуждае се от твърда ръка. От заповеди, а не от чай и съчувствие.
Гадост!
Пак ли си говориш сам? Били?
Скарахме се.
За кой ли път.
- Продължете. - Да, защото...
- Джейк се изнесе. - И за други неща.
- Работата ми, за която... - Не можеш да говориш.
Без да навлизам в подробности...
Много хора разчитат на мен.
- Семейството ти разчита на теб. - Разчиташе.
В минало време.
Обвинявахме се взаимно, или поне аз нея.
Да, вината е изцяло моя, съжалявам.
Колко великодушно, че го казваш.
Но по този начин всъщност...
Замита истинските ви чувства под килима?
Да.
Каква ирония да кажеш,
че аз замитам всичко.
- С теб отдавна премълчаваме истината. - Какво искаш да кажеш?
Да не обсъждаме проблемите е по-добре, отколкото да се караме.
- Стига. - Чакай, така ти...
Не отричай - така ти изнасяше, а сега обвиняваш мен, че го правя.
Мили боже!
Да го обсъдим.
Първо аз, нали? Добре, супер.
Така.
Ти приемаше Джейкъб за даденост.
И, честно казано, той се изнесе, защото сравни нашия дом
с този на баща си и там му хареса повече. И аз мисля като него, а ти?
Ти вкарваш хаос във всичко наоколо, а ние трябва да се правим,
- че всичко е наред, мамка му! - Без ругатни.
Извинявам се.
Така. Твой ред е.
Той е мой син, мило. Не твой, а мой син.
Вече не е и твой, нали?
- А семейството му? - Няма доклад от аутопсията и снимки.
Само някаква фалшива снимка в пресата.
Съществува ли изобщо това момче? Или и то е фалшификат?
Да ме затворят. Ето че вече се опитаха. Но е факт, че никой не е умрял.
Никой не е умрял!
- Какво им става? - Нали?
И е по новините, сякаш мислят: "Може да има нещо вярно?".
- Знам. - "Светлина, сянка, светлина."
- Като зомбита. Сякаш му дадохме... - Дадоха му гласност!
Да не бягате от работа?
- Ким, има ли новини за ножа? - Да, говорих с Вини от лабораторията.
И какво?
Лошо. Това е оръжието на убийството. Има кръв по ножа, но...
Но какво?
- Няма отпечатъци. - Мамка му!
Само частични, не стават за идентифициране.
- И пак започваме от нулата? - Да.
Но и той не е бил съвсем невинен, нали?
Твоето момче, Рохаан.
- Сериозно е замесен с лоши хора. - Беше на 15!
От чалмите на протеста
седмина са в списъка за наблюдение на екстремисти.
Добре, Ким.
- Нямаш ли си работа? - Просто казвам.
20 години тая пасмина взривява бомби и бута дружките ви отвисоко.
Какви дружки?
Милозливите либерали, хората с различна ориентация.
Ясно.
Сам е отишъл на протеста. Действията си имат последствия.
Така ли?
Познай какво ми каза Лари в Хакни Филдс.
Не знам. Какво ти каза Лари в Хакни Филдс, Ким?
Май Козмо Томпсън не е чак толкова далеч от истината.
В какъв смисъл?
Онази снимка. "Светлина, сянка, светлина".
- Фалшифицирана е. - "Привидно".
Явно някой от началството по високите етажи
- я е "манипулирал". - Ти си бил голям кретен, знаеш ли?
Момчето умря в ръцете й!
Не плачи, миличък.
Мамичка е тук.
Тъпак.
Обречени ли сме?
Как мислиш?
- Мамка му! Извинявай. - Нищо.
По дяволите.
- Забрави да... - Не.
Благодаря ти.
Здравей, Айви.
Когато става въпрос за дезинформация, имаме възможно най-ясните насоки.
Да не отговаряме, да не влизаме в спорове. Какво е твоето мнение?
Ако питаш мен, майната им на насоките.
Трябва да признаем - положението е неуправляемо.
- Как ти се стори майката на момчето? - Зайнаб ли?
Бях с нея само пет минути. Маникюристка.
- Много е млада. - Модерна ли е? Сговорчива?
- В смисъл? - Ще даде ли пресконференция?
- Ще е болезнено за нея. - Точно.
Ще покажем болката й и ще опровергаем лъжите.
Но да не бъдем наивни - ако мислиш, че ще й дойде много...
По една случайност тя ще дойде да я информираме за разследването.
Трябва да подходим тактично.
Да я помоля да даде пресконференция?
- Ако обичаш. - Нали не искаше да ги доближавам?
Това беше тогава.
Поговори с нея.
Виж, не те бутам на топа на устата, ако си мислиш.
Не че ти...
Ако ще го правим...
Искам човек, който да ги напътства. Моя приятелка - адвокатка.
Работила съм с нея и преди. А и говори пенджабски.
Добре, защо не.
НАЧАЛНО УЧИЛИЩЕ
Добро утро.
СНИМКИ ОТ СЪБИТИЕТО!
Господине!
- Сесили, не е нужно да викаш. - Мери повърна върху Абдул.
Абдул!
Къде си?
Ела да те измием.
ХОТЕЛ "КИНГСГЕЙТ ПЛЕЙС"
- В кой месец си? - Вече ми се струват години.
Простете, стресира се извън дома. Добре ли си, татко?
- Какво точно ще бъде? - Ще ти обясним всичко предварително.
И трябва да го изрепетираме. Къде ще седнеш, какво ще говориш.
Чай?
Татко, не искат.
На помена за Рохаан... Твърденията, че не е умрял...
Ето ти шанс да ги опровергаеш.
Няма да те лъжа, има си рискове.
Ще ти задават въпроси. Може да са груби и безцеремонни.
- Например? - Неща за теб, за Рохаан.
- Какви? - Каква майка си, как си го възпитала.
Това е просто...
- Обидно. - Знам.
Това е невежество.
Права си, но те ще те съдят, ще те анализират.
- Дотегнало ми е вече. - Зайнаб, в крайна сметка зависи от теб.
Ти решаваш.
Всъщност не е така.
Аз съм му майка.
Кой друг ще се застъпи за него?
Значи е бил Кийрън? Той е намушкал Рохаан? Ножът е негов.
- Или го крие заради някой друг. - И в двата случая имаме проблем.
Кийрън ще се чуди кой го е отмъкнал от шкафчето му.
Били е влизал последно.
И знае, че е затворен сам в сградата. Какво да правим?
- Продължаваме. - Да си траем?
Само те информирам.
По дяволите.
ПОЛИЦИЯ НА ЦЕНТРАЛЕН ЛОНДОН
Как е тя?
Не могла да заспи. Обади ми се посред нощ.
И какво ти каза?
Рохаан изхвърлил нейни дрехи няколко дни, преди да го убият.
- Какво? - Някакви тоалети за излизане.
Блузка с пайети.
Станало само веднъж, но я обвинил, че не се самоуважава.
- Кой друг знае за това? - Никой.
Не е бил радикализиран. Тийнейджър, който прави сцени на майка си.
Родила го е 16-годишна.
- И какво? - Просто исках да те предупредя.
- Изглежда много изнервена. - Добре, ще поговоря с нея.
Джун, има и още нещо.
- Какво? - Само не го прави на въпрос.
Соня, какво има?
Здравей.
Добре ли си?
Знаеш ли какво ми казаха?
"Не се усмихвай."
Просто искат да са сигурни, че хората няма да те разберат погрешно.
Да, казаха ми го.
Да не ме разберат погрешно? Много съм объркана.
Ясно.
- Какво? - Сетих се какво е.
Искаш да я сваля.
- Не. - Да, искаш.
- Виж... - Знаеш ли, няма да стане, отказвам се.
- Чакай. - Не мога.
- Отказвам се. - Моля те, изслушай ме.
Всичко ще бъде наред.
Не забравяй защо си тук.
Не заради мен или някой друг.
А заради него.
Заради него.
- Какво става? - Разбирате ли се вие двамата?
- Напълно. - Да.
Радвам се.
Както знаете, от оръжието на убийството не можахме да снемем ясни отпечатъци.
Но снощи го пратих в лабораторията за повторен анализ.
И?
По контактна ДНК снеха частичен профил от основата на дръжката.
- Кийрън ли е бил? - Не.
Тогава кой?
- Марко Ривели. - Кой е пък този, по дяволите?
Бивш военен от Кралските фузилери.
Ким, намери го. Говори с Шан. Започнете да го следите, местен е.
Къде ходи, с кого се среща.
Ти проучи всичко - работа, контакти, връзки.
Всичко, свързващо го с Козмо или с друг от групата.
И се подразбира, че искам да го запазим в тайна.
Ще знаем ние и Шан.
Докато не разберем повече. Профилът е непълен.
Шефе.
99,93% СЪВПАДЕНИЕ НА ДНК
Добре, чудесно.
Съжалявам. Тези обеци... Да ги сваля ли?
Не, всичко е наред, добре си така.
Добре, готова ли си? Ще има много мигащи светлини, да знаеш.
Оттук. Благодаря.
ИЗЯВЛЕНИЕ ОТ ЗАЙНАБ ХЮСЕИН
МАЙКАТА НА УБИТ ТИЙНЕЙДЖЪР ГОВОРИ
Зайнаб ще прочете кратко изявление.
Казвам се Зайнаб Хюсеин.
Ще ви разкажа някои факти.
Имах син. Името му е Мохамед Рохаан Хюсеин.
И преди 19 дни...
- Много я бива, признавам. - ...той бе намушкан в града.
Можете да задавате въпроси. Рейчъл?
Рейчъл Аштън. Приемете моите съболезнования.
Но все пак се питам защо е бил в компанията на радикали, екстремисти?
Беше дете, като всяко друго.
Сигурно ви липсва.
Да, той беше голям образ.
Нашият Ро постоянно си правеше шегички, разсмиваше всички.
Майка ми вече я няма, но казваше,
че ти влиза под кожата.
Много я бива. Майната му, ще стана мюсюлманин.
Кристин Тейлър.
Разпространява се един мем. "Никой не е умрял".
Да, знам за него.
Много хора в интернет твърдят, че Рохаан е измислен персонаж.
Мили боже!
- Какво бихте им казали? - Не е нужно да отговаряш.
Какво бих казала?
"Мой човек,
мозъкът ти се е спаружил от киснене онлайн."
По дяволите. Ще търпиш ли това, Коз?
Истински. Истински. Истински.
Всичко е истинско.
- Защо все си пипа ухото? - Къде?
Преди малко.
Ето.
И пак.
Виж.
Проклета кучка! Ела, Анди.
Какво искате? Да го изровя от гроба с ръце ли?
Не съм го измислила. Защо да си го измислям?
- Готов. - Излъчваме.
Какво да кажа, за да спрете с тези лъжи? Да твърдите, че не е съществувал!
Имаше го.
Беше мой син.
Благодаря ви. Приключихме, край на въпросите.
- Снимаш ли, Анди? - Да, на живо си.
Чисто телевизионно фелацио.
"О, сигурно много ви липсва!"
Изражението я издава. "Не се ли справих добре, сър?"
Стопроцентово доказателство за корпоративни медийни лъжи
с цел да заличат всяка разумна мисъл от спонсорирания ви от бизнеса мозък.
Онази издутина е слушалка.
Предава инструкции от властимащите.
Аматьорски театър!
Защо този режим е толкова твърдо решен да накара нас,
изконните обитатели на този някога славен остров,
да се чувстваме толкова виновни?
Тъпчат ни с тези сълзливи фалшиви новини,
представени от фалшиви актьори с фалшиви цици!
Никой не е умрял!
Никой не е умрял.
105 ХИЛЯДИ ГЛЕДАНИЯ
Никой не е умрял.
Заляло е социалните мрежи.
Дори е в някои новинарски сайтове. Как е възможно?
- Не знам, Соня. - Какво да правя?
- Да се обадя ли на Зайнаб? - Не знам.
Добре, трябва да затварям.
Можех да го предотвратя. Трябваше да откажа пресконференцията.
Не си го чула от мен, но има добра новина.
Сър, вярно ли е?
- Кое? - Анализът на ножа. Имаме заподозрян?
Ще го арестуваме, нали?
Ако смятаме, че е той, да информираме разследващия.
- Не е достатъчно. - Ако се бавим...
- Профилът е непълен. - Ще намалим шансовете на криминалистите.
- Не е правилният ход. - Сър, какво правите?
Ако го арестуваме по обвинение в убийство,
групата на Козмо ще се покрие - и пак отначало.
Какво свързва този Ривели с групата?
- Няма връзка. - Ножът е връзката.
Бил е в шкафчето на Кийрън.
Слушай, има си време и място за всичко.
Първо да открием детонаторите,
а после ще отидем... ти ще отидеш да арестуваш Ривели. Имаш думата ми.
Думата ви?
А дотогава лъжите ще продължат и тези отвратителни тролове...
Чуй ме внимателно. Ние действаме в реалния свят, нали?
Истински бомби, разкъсващи истинска плът.
А в този измислен свят... Какво си мислиш?
Че трябва да арестуваме човека за убийството на твоето момче?
- Не е моето. - И да набучим главата му на кол?
- Мислиш ли, че мизерниците ще млъкнат? - Не.
Защото за тях истината е отживелица. Не им пука за нея.
Даваш им факти, а те заливат интернет с помия,
докато размият границите между истина и лъжа.
Простете, но това са пълни глупости.
- Съжалявам. - Ще защитим информатора.
Ще кажем, че доказателствата не са от него.
Че са от кръвния анализ или от свидетел.
- Рисковано е. - Имахме договорка!
Договорка?
Не видя ли надписа на вратата, когато влезе?
Това е отдел "Разузнаване и превенция". Гасим пожарите, преди да са пламнали.
Момчето е мъртво, няма да се върне. Съжалявам, така стоят нещата.
Няма да проваля "Самфайър", за да се почувстваш по-добре!
А ако няма експлозиви?
Ако изпуснем Ривели, защото отказвате да действате?
Жената носеше забрадка, Джун. Щеше ли да я свалиш от главата й?
Да отидем някъде.
- Видях те. - Не смяташ ли, че ни гледа?
- Това е снимка. - Просто съм такъв.
Тя е в Рейкявик за три месеца.
Замина на някакъв обмен. Минаваме през труден период.
Да, звучи ми познато.
- Но твоичкият е свестен тип. - "Моичкият"?
Да, Лио.
Проучих го.
- Наркоман и преследвач. - Стига де, правя ти комплимент.
Да, понякога е свестен, когато не ме залива със словесен бъркоч.
Словесен бъркоч?
Да - плещи за пренос на чувства, проблеми, парасоциалност.
Словоохотлив е значи.
- Да. - И аз плещя доста.
Джей Пи, ти буквално ме изчука, без да разменим и дума.
А с Лио два часа щяхме да обсъждаме целесъобразността на половото сношение.
Обича да казва:
"Най-щастлив съм, когато съм отчаян".
Ти си перфектна.
Нарича ме параноичка.
Така ли?
Какво?
- Но си права. - Какво искаш да кажеш?
Джей Пи.
Онази снимка от площад "Съфолк". "Светлина, сянка, светлина".
Ами ако ти кажа, че е фалшива?
Така твърди Ким, за бога.
- Само си плещи. - Там имаше един мъж.
Човекът с дете на раменете си.
И какво?
На шефовете им трябвала снимка за пресата. За да контролират новините, знаеш как е.
Пиарите я видели в последния момент и я спрели.
Спрели снимката. Шефовете попитали какво не й е наред.
Знаеш как е, има правила. Не може да има дете на снимката.
Ако замажат лицето му, всички ще ревнат.
- И какво направили? - Сменили са го.
Изрязали детето и бащата и ги заменили с този човек.
Значи Козмо е бил прав?
Сами си го направихме!
Чакай, откъде разбра?
- Кой ти го каза? - Кой мислиш?
Шефе.
- Защо не следиш Марко Ривели? - Напротив, следя го.
Ходих до жилището му. Колата му беше там, но него го нямаше.
Пуснах търсене на номера на колата.
Заснет е на излизане от супермаркета преди час. Отидох да се уверя.
- Добре. - Виж.
ЛЕД НА КУБЧЕТА
- Марко. - Виж какво е купил.
Шефе, греша ли? Водороден пероксид и нитроглицерин. Какво правиш с тях?
- Опаковаш ги в лед. - Май открихме бомбаджията.
На пет минути от дома му сме. Сапьорите го проверяват.
Няма ли го?
Лампите са изгасени, няма и следа от него.
- Сапьорите свършиха, може да влезете. - Добре.
Омел се е набързо.
Ким.
Той е бомбаджията, но къде се е дянал? И къде правят бомбите?
Открийте го.
Здравей.
Здрасти.
Пръснах доста пари в "Салвино".
Така ли?
- Нали гледаме да пестим? - Да, но...
Звънях ти.
Знам.
Накрая си казах: "Майната му.
Без компромиси, ако приготвяш най-важната извинителна вечеря".
Така е.
Говорил съм големи гадости.
Съжалявам.
Не искам да те загубя.
- Лио. - Какво?
- Трябва да си взема душ. - Да, разбира се.
Но не се бави, защото ще правя фламбе.
Шегувам се. Или не се шегувам?
Керис?
Мамка му, изглеждаш ужасно.
Козмо чака в колата. Облечи се.
Ще се повозим малко.
Шефе, Козмо потегли с Били. За щастие е взел телефона със себе си.
Включи го дистанционно, да ги чувам.
- Включвам ви. - Няма много трафик, Коз.
- За 10-15 минути сме там. - Леле! Извел е Били?
Не се ли боиш да те видят с мен?
Знам. Забавно е, нали?
Какво виждаш?
"Бъргам Роуд".
Магазин за ремонт на мобилни телефони. Лентяи, занемарени закусвални.
Не, приятелю. Пред себе си виждаш нашествие.
- Почти няма бели хора. - Дюнерджийници, пакистански закусвални.
Молитви на арабски.
И тази сган - с брадите и шибаното им еспресо.
Не им пука, харесва им да се надупват на чужда култура.
А местните сме забравили, че сме били най-великата страна.
Преди век на твоя възраст са управлявали държави като Уелс.
А сега бягаме по провинцията и казваме:
- "Заповядайте". - "Пробвайте нашите жени."
Обучение по многообразие, вкоренени предразсъдъци.
Вече не знаем как да живеем.
Да, жалка история. Направо е смешно, нали?
Смей се, плачи, но направи нещо.
Найджъл, спри тук вляво.
Можем да го задържим за укриване на беглец.
Не. Изчакайте.
Трябва да има причина да поема такъв риск.
Спри там, на ъгъла.
Точно тук.
Свали стъклото.
- Ами тия? - Остави ги.
Аз съм израснал ето там.
Всички си помагахме. Не си заключвахме входната врата.
И знаеш ли защо?
- Съседите са били свестни. - Не, Били.
Защото бяхме англичани.
Живееше ето там, на номер пет.
- Кой? - Ленърд.
Лен. Беше жива легенда.
Даваше да му мия колата в събота.
Пълна бракма, но я беше лъснал.
Какво ще кажеш за очилата? Малко са ретро, но са хубави, нали?
Лен ми ги подари.
Бяхме си близки.
Пробвай ги.
- А ако ги разкривя? - Хайде, сложи си ги.
Я го виж.
- Да. - Отиват ти.
Все още го виждам как тръгва в онзи ден,
облечен с елегантно яке, закопчано догоре.
Погледна, видя, че го зяпам от прозореца.
И ми помаха, сякаш знаеше, че няма да се върне.
Защо, какво стана?
Пожарът се виждаше от църквата "Св. Павел".
Бомби с пирони.
Лен взриви и трите.
На "Брик Лейн", някаква халал месарница и кръчма за педали в Шордич.
Меките китки повече не се върнаха.
Знаеш ли, ти ми напомняш за него.
Така ли?
Да.
Той просто реши да действа.
И имам чувството, че и ти ще постъпиш като него.
Сега ми ги върни.
Крадец такъв.
- Хайде, Найдж, да му покажем най-доброто. - Потеглят.
Как да действаме, шефе? Какво да направим?
Ще ги следим.
Внимавай.
АЛФИ БЮКАНЪН
ЕКСПЛОЗИВ
Детонатори. Имаме седем.
Изпаднаха от камион.
Ще им дойде като гръм от ясно небе.
Какво ще кажеш?
Съгласен съм.
Ще направя каквото искаш.
Следете съд, отплаващ от Уопинг.
Насочва се на изток към Баркинг и Тилбъри.
Вероятно кара експлозиви. Бъдете изключително внимателни.
КАКВО СТАНА НА ПЛОЩАДА
СТИГА ДЪРЖАВЕН ТЕРОРИЗЪМ!
Били!
Превод на субтитрите Живко Тодоров