Nedávno jsem slyšel naprostou klasiku.
Týpek se mě ptal, jestli vím, že Paul McCartney umřel.
Já na to: „Co? Ne. Kdy?“
A on prý:
Stalo se to na americkým turné. Cow Palace, 31. srpna 1965. Jo.
Zavraždila ho CIA.“ Nekecám. „Vláda to ututlala. Nasadila dvojníka.“
A já na to: „Ale ne. Má to jeden háček.
Jestli to je pravda, tak kdo napsal ‚Let It Be‘?
J. Edgar Hoover? Těžko. Ten by napsal leda brak od Wings.“
Ale to jenom dokazuje, že se vyplatí sledovat fakta.
Není ti nic? Jsi v pořádku? JP, jsi v pořádku?
- Je… - Ani se nehni.
JP, dobrý? Jsi v pořádku? Jsi v pohodě? Co?
- Uklouzl jsem. - Spadl tam. Já ho vytáhl.
Ty mlč. Rozumíš? Už mlč.
Jsi v pořádku. Nic se ti nestalo.
Jo. Druhá strana. Jo.
Poslední otázka. Kolik vidíš prstů?
Dobrý! Žádnej strach, otřes mozku nemá!
Vrať se co nejdřív.
Finne, dobrý?
- June. - Pane.
- Četla jste vzkaz? - Kim mi volal.
- Ať přijedu. - Dobře.
- Jasně. - Kime, ukliď to tady.
- Ať už to je. Chci tady čisto. - Provedu.
Co ti lidi z vězení, kterým ho předáme? Mám jim zavolat, že ho máme?
Tys je už zavolal, ne?
Jo. Nebyl žádnej problém.
Fajn. Tak jo. Vamoosi.
- Jo. - Jdeme.
- June. Uděláte pro mě něco? - Jo.
Zavezete toho kluka ke sv. Kateřině? Ať se kouknou, jestli je v pořádku.
- Nepočkáme na záchranku? - Ne. Radši ho tam zavezeme sami.
Za dr. Chakravarthim.
- Chakravarthi? - Jo.
Je to záskok, ale pečlivý.
A co bude s ním?
- S uprchlíkem? - Jo.
- Budete s ním mluvit? - Jo.
Promluvím si s ním, než přijedou ti z vězení.
Ozvu se, hned jak skončíme, ano?
Chtěl jsem, ať víte, na čem jsme.
Dobře.
Díky.
Tak pojďte. Budu vám dělat řidiče.
- Jeď na William Street. - Ano. Nasednete?
Ne.
Běž dopředu.
Ahoj, Billy.
TRESTNÍ REJSTŘÍK
Hej, snažte se zůstat vzhůru. Mám pustit hudbu nebo tak?
Ne.
Ale můžete mi zazpívat.
Jasně.
Já stojím v koutě a ty ji líbáš.
- Chcete jít pěšky? Tak pokračujte. - No tak.
Jsem přímo tady. Proč mě nevidíš?
Ó. A tak si dál tančím…
- Sám. - Vidíte? Už se to tady rozjíždí.
Dá se to nějak vypnout? Ten trapnej veselej flirt?
No teda. To bolelo.
Já myslel, že válím.
- Víte, že jsem spadl do vody, ne? - Jo. To nic.
Hodně to klouzalo.
Klouzalo? Vážně? Ty jo. Díky, mami.
- Co je? - Napřed sobota a teď tohle.
Nedělejte, že to není trochu…
Trochu co?
- Suffolk Square. - Suffolk? Co s ním?
Vy si to nepamatujete?
Já byl na Nailsworth Street.
Povolali mě na jeden den. Potřebovali posily.
- Poznala jsem váš hlas. - Jo.
Byl jsem v samotným epicentru. „Naléhavě žádáme o posily.“
To vy? Vy jste ostatní varoval?
Jo, ale když už bylo sakra pozdě a oni byli v půlce ulice.
JP…
Je to na nic. Čekal jsem moc dlouho. Bál jsem se.
Taky takový uklouznutí, co? Jako dneska.
Ten kluk umřel kvůli mně.
A já s tím budu muset žít.
Vy za nic z toho nemůžete.
Mým jediným úkolem bylo ostatní varovat, ne?
Stačilo je varovat. Na co jsem čekal?
Víte co?
S tím zpěvem jste se mi líbil víc.
Co zas?
Jedeme.
- Kam? - Kam myslíš?
Do vězení.
- Počkat… - O čem se tu bavíme?
Zbývá ti odsedět si šest let a tipuju, že něco za matku té ubožačky.
- Za to vloupání. - Já na ni ani nehrábl.
- Nepokoje na náměstí. - Ne!
Napadení policisty u kanálu.
- Já ho nenapadl! - Budou věřit jemu.
Hele, jde o tvůj život, ne?
Jenom říkám, že až se dostaneš ven, budeš mít vlasy bílé jako já.
- Ahoj, zlato. - Ahoj, to jsem já.
Aha, ahoj.
Poslyš, volal mi Zac.
Nevadí, když si Jakea vezmou příští úterý?
Leah má cirkusové vystoupení a chce, aby to Jake viděl, takže…
Jo. Jestli si to Jake přeje.
Nemluvili jsme už o tom?
Nevím. Jo?
Možná. Jenom… Hele, nevíš, v kolik se dneska vrátíš?
Zatím nevím. Jen…
Nejsem si jistá.
- Uvidíme se pak. - Dobře. Jo. Tak zatím.
Tys jí to neřekl.
Jakeu, některé věci se neřeší po…
Řekneme jí to pak, jo?
To byl Leo, můj partner.
To slovo nesnáším.
Jo. Já taky.
Vždycky mi zavolá z mobilu mého syna, protože ví, že to zvednu.
- To je podlý. - Přesně.
A pak kdo flirtuje?
- Leda ve snu. - Já jen…
Musím jet domů. Oznámit jim, že mě převeleli k vám.
- A to je problém? - Možná.
S vaším šéfem jsem už jednou spolupracovala. Zmínil se?
Ne.
- Ne, ale něco jsem slyšel. - Jo? Co třeba?
Třeba že to s váma neměl lehký, ale nakonec to dobře dopadlo.
Jo, tak nějak.
John-Paul Brownlee?
Jo.
Tak do toho. Ukažte mi, co umíte.
- To víte, že jo. - Já bych rád.
- Zdravím. - Tak co? Je v pořádku?
Podle mě je až děsivě normální.
Dobře. Heleďte, potřebuju vás.
Pošlu vám adresu. Kdy můžete přijet?
Co je? Kde jsou lidi z vězení?
- Na cestě. - Ptal jste se ho?
Na ubodání na Suffolk Square? Jistě.
- No a? - Zná pár jmen.
Můžeme je prověřit, žádný důkaz to není, ale jde o tohle.
Ukrýval se u jednoho gangu a poskytl mi informaci.
Zmínil se o něčem jiném.
- Co myslíte? - Potřebuju, aby u toho byl ještě někdo.
- Dobře. - Fajn.
Billy. Inspektorka Lenkerová.
Tak jo. Můžeme.
Tak to zopakuj.
Pověz mi o Suffolk Square.
Já tě tam viděla.
Neměl jsem na vybranou.
Já tam jít musel.
Prý „prokaž jim laskavost“. Jako by to byla…
- Zkouška? - Jo.
Měl jsi u sebe nůž?
- Jasně že ne. Měla to být sranda. - Sranda?
Měl jsem rozdat pár ran.
- Dát těm čmoudům lekci. - Kdo ho zabil?
- Nevím. - Kdo toho kluka zabil?
Já nevím.
Zatím.
Billy, zopakuj před ní slovo od slova to, cos řekl mně.
Dobře.
- Jeden z těch kluků říkal… - Kdo?
Nevím. Jména neznám, ale on se…
- chlubil. - Co říkal?
Říkal něco o…
sedmi podpalovačích pro Lanarkshire.
Sedm podpalovačů?
Co? Co to je? Co to znamená?
Dej nám chvilku, jo?
Co?
Tak co ten úkryt?
Byt, pokoj, kůlna, to je fuk.
Ozvi se mi co nejdřív. Dobře. Čau.
Pane, o co jde? Co se děje?
Mimo jiné mám sledovat zbraně.
Mít přehled o všech střelných zbraních,
výbušninách a jiných zbraních a jejich částech,
- co se ztratily nebo byly… - Ukradeny.
Nemá to konce.
Ale vraťme se do loňského května. To je jak dlouho? Deset měsíců?
Kamion na cestě z Harwiche přepadl ozbrojený gang.
Ukradené zboží zahrnovalo sedm vojenských rozbušek
pro lom v nějakém zaostalém okrese ve skotských nížinách.
- Sedm podpalovačů pro Lanarkshire. - Ano. Rozbušky a náhradní díly. No a?
Ale my…
máme důvod k obavám.
Cosmo Thompson.
Člověk, jehož gang ukryl Billyho.
Pravým jménem Gavin Woznyiak. Máme ho v hledáčku.
V hledáčku? Proč? Co provedl?
Kdysi kšeftoval se střelnými zbraněmi pro krajní pravici.
To se aspoň říkalo. A další obvyklé problémy.
Má online talk show, kterou nikdo nesleduje.
Měli jsme ho za narcistu a žvanila, ale to není celé.
Víte? Jde o peníze.
O rodinný podnik. Ten už neexistuje, ale on je ctižádostivý.
Sedm rozbušek.
Sedm výbušných zařízení.
A co bude dál?
Schová si je, prodá je, nebo je použije? Je to naléhavé a aktuální a my nemáme nic.
Nic. Až doteď. Teď. Dnes. Lepší šance dostat Cosma se nenaskytne.
Vy chcete Billyho pustit?
Jo.
Bude nám pomáhat.
Zjistí, co plánují. Kde ty bomby vyrobí. Ale nemáme času nazbyt.
- Ježíši. - Jako že to je geniální, nebo…
Tohle můžete udělat?
Já se jen chopil příležitosti.
Jestli se vám to nelíbí, budiž.
Ale až bude v jámě lvové, může nám pomoct.
Může identifikovat vraha ze Suffolk Square.
Dvě mouchy jednou ranou.
Myslíte, že to zvládne?
Můžu s ním promluvit.
Utekl z vězení, takže iniciativa mu nechybí.
Ano.
Zvěd?
Možná. Budou Billyho hledat. Já bych ho hledal.
Když Cosmo zjistí, že s námi Billy mluvil, tahle akce skončí dřív, než začala.
Výborně. Jo.
Pošli mi adresu. Díky, kamaráde.
Tak jdeme.
Jste v pohodě?
Jo.
Dobře. Pojedu v dodávce, vy jeďte za námi.
Provedu.
Poslal jsem ti adresu toho úkrytu. Jedeme.
- Kde ten náš Billík je? - Na Mare Street.
- Před deseti minutama byl u kanálu. - Cože? Utekl z vězení. Co dělal u kanálu?
- Řekls to Cosmovi? - Ne. Poslal jsem tam Kierana.
SLEDUJ BILLYHO MOBIL
Už ho hledá.
Tak ho najděte, jo?
Poslouchej.
Něco tady smrdí.
Co chcete?
Chci ty rozbušky.
Sedm podpalovačů pro Lanarkshire, ano?
Teď, nebo nikdy. Provedeme to rychle, nebo vůbec.
Billy, víš, že ti budeme krýt záda.
- Neboj. Postaráme se o tebe. - Kecy.
Chci to udělat pořádně. Mít to sepsaný.
- Co? Ty si snad zakládáš účet v bance? - Naserte si.
Nejsi v pozici, ve které bys mohl vyjednávat.
Máš poslední šanci dát svůj život do pořádku.
Tak co to bude?
Ano, nebo ne?
- Ahoj, Leo. - Mami?
Aha, ahoj, zlato. Copak?
Jacobe, co je?
Jacobe?
Chci dát Rashforda k tátovi.
Rashforda?
Aha. Je to křeček, zlato, takže bude potřebovat jídlo a vodu.
- Já vím, takže… - Tak kdo se o něj bude starat?
Já.
Ty? Ale…
Chci bydlet u táty.
Jenom na chvilku, víš?
- Proč? - Nevím.
- Kvůli mně? - Ne.
- Něco jsem řekla nebo udělala… - Ne, nic jsi neřekla.
- Kvůli mojí práci? Kdykoliv totiž můžu… - Ne!
- Tak o co jde? O Lea? - Ne, o Lea nejde, ale…
Nevím. Přijde mi, že se toho u nich víc děje.
Chci vídat ségry.
A Morowa mě učí vařit rýži.
Jo?
Takže odejdeš z domova, abys mohl vařit rýži?
Neodejdu kvůli rýži, mami.
Promiň.
Omlouvám se.
Jakeu, poslyš…
Jestli to takhle chceš,
tak to nevadí. Víš, že jsme s tátou říkali…
Akorát mám pocit, žes to pořádně nepromyslel.
Jakože vůbec.
Mami…
Počkej, až přijdu domů.
- Mami? - Jo, a pak to můžeme…
Mami.
Vyzvedne mě dneska.
Dneska?
Jo, až Hazel skončí nácvik.
To není fér, Jakeu.
Můžeš prosím tě počkat, až přijedu domů?
Jacobe.
Vrátím se asi za hodinu.
Nejpozději.
Jacobe.
Jsi pro mě ze všeho nejdůležitější.
Nejdůležitější na světě. To víš, ne?
Musím končit. Zavolám ti později, jo?
- Už mi napsal. Osmé patro. - Dobře.
- Kde je výtah? - Tam.
Dobře. Odveď ho tam.
Ať není vidět. Mají zvědy.
Tak co? Jak to dopadlo?
- Jsme domluvení. - A na čem?
Chce čistý štít.
Čistý? Po dnešku? Po tom útěku?
Chce domů.
A to… Co to znamená?
- To obvinění z vraždy. - Ashleyiny dcery Cerys?
- Jo. - To nejde. Zbývá mu ještě šest let.
- Já vím. - Vraždu mu přece neprominou.
To ani neříkám, ale zkusíme domluvit podmínku.
To jste mu slíbil?
Když splní úkol. Bez práce nejsou koláče.
Tak jsme se domluvili, takže…
Pojďme po schodech. Obhlídneme to tam.
To není možný.
Hezký byt.
Zaveď ho sem.
Tohle nemůžete udělat.
Vy to tak nemyslíte. Jen jste to chtěla říct nahlas.
Promiňte.
Kime.
- Děkuju. - Děkuju.
Na shledanou.
- June. - Promiňte, že volám.
Kime, co venku?
Nic dramatickýho.
Před pár minutama tudy jel kurýr s jídlem. Asi jen projížděl.
Tak měj oči na stopkách.
A pošli řidiče s autem k nemocnici. Mám úkol pro JPho.
Ať přijede co nejdřív.
Šéfe, co se děje s Billym?
Kime.
Všechno v pohodě?
Jo, všechno dobrý.
Ona to ví?
- Řekneš jí to? - Kdyby se něco dělo, zavolej.
No?
Pane, zástupkyně komisaře vám něco chce.
Něco chce? Hned?
Jo. Zní to naléhavě.
Tak jo.
Dobře, tak to zařiďte.
- Sloužíme Jeho Veličenstvu. - Pane.
Já jí zavolala. Zástupkyni komisaře.
Nevadí?
No…
Ušetřila jste mi práci. Zrovna jsem jí chtěl volat.
Dole máme ještě jeden byt.
6. PATRO
- Chystáme vám videohovor. - Dobře.
- Sežeňte mi tablet. - Jo.
Dáte si čaj?
Černý. S mlékem. Dva cukry.
Kime?
- Ten kurýr se vrátil. - Ten stejný? Je venku?
Určitě?
Jo. Helma, tenisky. Zdá se, že jo.
- Co dělá? - No…
Jedno vím jistě. Pizzu nepřivezl.
Tak jo, máme problém.
- Je to někdo od Cosma. - Jak nás našli?
Sledujou nás?
Ne, Billyho jsme hned prohledali.
Co jeho mobil?
Jen.
Ano?
Máte Billyho mobil.
Vypnula jste ho?
Myslím, že jo.
Myslíte? Jen?
Jo, vydržte.
Do prdele.
Jo.
Posílá někomu zprávu.
Je zapnutý.
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Teď mu přišla zpráva.
Jaká?
„Kde jsi?
V kterým bytě?“
Je jich tady víc.
SLEDOVANÉ ZAŘÍZENÍ V OKRUHU 50 M
Vypněte ho, Jen.
Jo.
- Vypnout. - Jo, vypínám.
ŽÁDNÝ SIGNÁL
- Já mu řekl, ať ho nevypíná. - Já vím.
Tak proč ho vypnul?
- Prý tam byla policie. - Policie? Kde?
U toho kanálu.
Řekni Kieranovi, ať do toho baráku jde a zaklepe na každý dveře,
dokud nezjistí, o co jde.
- Rozumíš mi? - Jo.
Pane, zástupkyně už čeká.
Ano.
Připojíte se k našemu setkání hlavounů?
Jasně.
Je to na vás.
Aha. Potřebujete moji pomoc.
Dává to smysl. Ivy, šéfová, se bude ujišťovat. A vy jste tam byla.
Slyšela jste ho v té dodávce.
Protože jste mě tam chtěl.
- June… - Vy jste mě tam potřeboval.
Dávalo to smysl.
Mít policistu jako svědka. A vy jste zvenčí.
- Zvenčí? - Jo.
Možná byste mi mohla pomoct?
Jak jsem řekl. Nikdo vás nenutí.
- Ale víte, co řeknu? - Co?
Viděla jste záznamy o vraždě na Suffolk Square?
Ne.
Všechna čest Mikeovi a jeho týmu,
ale promarnili hodiny s kolemjdoucími, co nic neví.
Nemají svědky ani vražednou zbraň.
Jenom to zdržují.
- Jo? - Jo.
Jestli vraha chcete dopadnout, tak je Billy
- vaše jediná šance. - No jo.
Pane.
Vůbec vás nenutím.
Ale všechno je to tam.
V těch záznamech.
Jsem tady. Tak prosím.
Dane.
Paní zástupkyně.
Takže máme usvědčeného vraha.
Utekl z vězení.
Objevil se na Suffolk Square.
A vy chcete riskovat a udělat z něj tajného agenta, chápu to správně?
- Jo. - Aha.
Asi to nebude na dlouho, tak prosím.
- Sedm podpalovačů pro Lanarkshire. - Zatoulaly se rozbušky.
Četla jste hlášení? Ukradl je někdo ozbrojený.
- Souvislosti znám. A vy máte v plánu co? - Billy slyšel, že je má Cosmo.
Pošleme ho tam a on možná
zabrání potenciální teroristické hrozbě a zachrání životy.
„Možná. Potenciální.“ Přeruším vás.
Zní to jako pouhý drb.
- Drb? - Jo, drb.
Řeči.
Něco, co člověk ve vězení zaslechne ve frontě na oběd.
Řeči to nejsou.
Ve frontě na oběd už přece nestojí. Pronikl mezi potenciální teroristy.
Do háje.
ZÁZNAM O INCIDENTU NA SUFFOLK SQUARE
DŮVĚRNÉ
Jak to vypadá?
VÝPOVĚĎ SVĚDKA Č. 2
STALO SE TO TAK RYCHLE
VÝPOVEĎ SVĚDKA Č. 1
POŘÁD SI NEDOKÁŽU VYBAVIT KONKRÉTNÍ LIDI
ZBRAŇ NENALEZENA
Je to vězeň na útěku. Usvědčený vrah.
Jestli mohu,
okolnosti zločinu, který spáchal, byly…
specifické.
Jak specifické?
Bylo mu 17. Sotva si uměl zavázat tkaničky.
Aha, takže to není vrah, ale miláček.
Ne. Opravdu ji zabil. Ale oba byli ještě děti.
Děti z ústavu. Jí bylo 16, jemu jen o trochu víc.
Líbila se mu, on jí ne.
Byli na nějakém večírku, měli školní ples nebo něco, nevím.
A on jí dal ketamin.
Dát jí drogy nebylo správné.
A Billy to věděl.
On to věděl a chlubil se tím. Ona pak umřela na syndrom toxického šoku.
Bůhví, co se mu honilo hlavou.
No, soudce si to troufl odhadnout.
Jo.
Ale nikdy předtím ani potom násilí nepáchal.
A co rodina oběti?
Žádnou rodinu neměla.
Tedy jen matku.
Myslíte, že ji potěší, když se dohodneme s vrahem její dcery?
Ta matka je smutný případ.
Na psychiatrii v nemocnici ji znají dobře.
Dělej.
Vše v pořádku?
Sakra práce.
Do hajzlu.
Kim si jen zapomněl klíče.
Už skoro rok nemáme žádné výsledky.
- A ano, rizika se s tím pojí. - Rizika?
Ano.
Ale můžeme hrát na jistotu.
Složit ruce do klína, poslat Billyho za mříže. Ale on je tam.
Věří mu sám Cosmo Thompson, kterého mimochodem máme v hledáčku.
Je v systému. A to je prostě fakt.
Chraň bůh, aby za pár měsíců, pár týdnů nebo dní
přímo tady v naší zemi došlo k nějakému velkému neštěstí.
To si vás pak v rámci honu na čarodějnice předvolají.
„Kdo věděl co a kdy?“ Co řeknete? Že jste to věděla?
Že jste tu informaci dostala, mohla tomu zabránit, a neudělala nic?
Naše úspěšné zákroky si nikdo nepamatuje. To víme.
Zapamatují si selhání.
To je váš odkaz.
Víte co, poslechneme si názor někoho dalšího.
- Jste na řadě. - Cože?
Dveře vedle.
- Hochu, kdo je to? - Objednali jste si?
Špatná adresa.
June?
Paní zástupkyně.
Co na to říkáte? Že bychom použili Billyho?
Já?
Jestli to nějak pomůže…
Podle mě ten risk za to stojí.
Určitě?
Jo.
Mike a jeho tým nic nemají. Viděla jsem záznamy a…
Billy Fielding tam byl.
Viděla jsem ho.
Na druhé straně náměstí, takže naším vrahem není.
Pronikl mezi ně.
Je to klíčový svědek.
Náš jediný svědek.
Tu šanci nesmíme propásnout.
Veřejnost to neohrozí?
Co myslíte, Dane?
Jak to vidíte?
Neohrozí. Nic nehrozí. Máte moje slovo.
Vaše slovo.
Pět minut. Ozvu se vám.
Správné rozhodnutí si nevyčítejte.
Když tohle uděláme,
vy dopadnete vraha.
Pane, ten kurýr.
Je v domě.
Fajn. June, zkontrolujete Billyho? Musíme se připravit.
Jo.
Ano.
Máte zelenou. Ale spolupracujte s protiteroristickým.
- Kde je? - Jde sem. Je blízko.
Děkuju vám.
Díky moc.
Máme zelenou. Musíme to tu zavřít. Nikdo se s ním nepotká.
- Zabezpečte vchod. - Jo.
No, slyšela jsem nějaký hluk ze schodů.
- Jo? - Jo, nějací lidi chodili o patro výš.
- Díky. - Jo.
Zdravím.
- Jste v pohodě? - Nějak to přežiju.
Všechno tohle jsem zvládl.
A co vy?
Něco vám povím.
Co?
Stačí dvě minuty s tím chlapem, a je mi fyzicky zle.
- Jsi v pořádku? - Jo.
- Fakt je ti dobře? - Jo.
Fajn. Vedení už rozhodlo.
Palec vzhůru, můžeme pokračovat.
- Můžu na slovíčko? - Jo.
Budeš jeho kontaktem.
Dokud bude v utajení, všechno půjde přes tebe.
Přese mě? Proč?
Protože ti zachránil život. Takže je mezi vámi pouto.
- Jo. - Jo?
- Jo, paráda. - Fajn.
June, můžete jít.
Do prdele s tím.
JP, dej mu ten mobil.
Budeš ho potřebovat.
Zapni ho. Napiš jim, že se setkáte.
Billy?
Billy!
Promiňte.
Koho hledáte?
Nevím číslo bytu.
Ne.
- To je otrava. - Jo.
Tak 89 to být nemůže, protože tam bydlím já.
- Jo? - Jo. To přece vím.
Promiňte.
Jméno nevíte?
Poznámky jsem si nechal na motorce.
Ale ne.
Nemáte nejlepší den.
Zkusil jste dvojku? Dole? Ti si něco objednávají pořád.
Nashle.
Je pryč.
- Ne. - Billy, nic se neděje.
Je pryč. Zapni ten mobil.
- Jsou všímaví. - Billy.
No tak. Zapni ten mobil.
On to pozná. Prokoukne mě.
- Kdo? - Cosmo.
- Ne, když mě poslechneš. - Ty ho sakra neznáš! Nevíš, jakej je.
Hele, Billy.
- Řekni mu, že ses schoval v kanále. - Zapni ten mobil. Šup.
Schoval ses v kanále. Policie odjela.
- Policie… co? - Jo.
Policie odjela. Pak ses vloupal do bytu.
- Jak vloupal? - Dobrá otázka.
- Uvažuješ. - Suterén.
Tak. Přes suterén. Garáž, jo? Po schodech do bytu 89.
Osmdesát devět?
- Jo. - A co dál?
Co bylo dál? Vešla majitelka. Černoška. Divná.
Pak sis vypnul mobil.
Jo? A?
Schoval jsem se.
Jo, hezky.
- Vidíš? - Jo.
Vidíš, to je dobrý.
Tak se mi líbíš. A co dál?
Čekal jsem, než zase odejde.
To…
- Já to říkal. - Jo, má přirozenej talent.
Nemusíš se ho bát.
Je dobrej, ale ty jsi lepší.
Jsi lepší. Mnohonásobně.
Tak už zapni ten mobil. Řekni jim, ať tě vyzvednou.
SPOUŠTĚNÍ…
Hodný kluk.
Vyhoď ho z okna.
- Co? - To byl vtip.
Dělá si srandu.
Doporučuju ti jít po schodech.
Billy.
Billy, poslouchej mě.
Ta obrovská důvěra, kterou v tebe dnes vkládám…
Prostě mě nepokoušej.
Ano?
Najdi mi ty rozbušky, jo?
Pojď sem.
Vím, že se to těžko říká, ale pořád nás ubývá, přátelé.
Pravda nikoho nezajímá. Lidi pravdu nechtějí a nepotřebují.
Všichni se zmítáme jako v podělaným matrixu.
Ale to jenom dokazuje, že se vyplatí sledovat fakta.
Do toho! Pojď. Čtyři!
Pět!
Šest!
Sedm!
- No? - Billy píše. Je na cestě.
Andy, můžeme to ukázat? Takhle dobrý?
Za tohle nás určitě zakážou, ale co už.
Já mu to řeknu.
- Všechno dobrý? - Co ty?
Řekni Cosmovi, že ho máme.
Tohle už jsme viděli. Postarali se o to.
Suffolk Square.
Mladík… Jak se to říká? Mohamedánského vyznání.
Rohaan se dvěma A.
Ubodanej, až z něho zbyl tarka dhál.
Je to smutný. No tak. Fakt.
Máme ho. Je na cestě sem.
Teda, nejsem žádnej Galileo.
Nejsem zrovna sir James Dyson, ale není to nic složitýho, ne?
Slunce buď svítí, nebo ne.
A tady vidíte dvě tváře očividně na slunci.
A tenhle týpek stojí ve stínu.
To je fotograficky nemožný!
Světlo.
Stín.
Světlo.
Já vím. Pravda je někdy pěknej opruz, co?
Ale proč? Proč by policie…
Neříkám, že to udělala policie. To zatím nikdo nepotvrdil.
Ale proč by kdokoliv, kdo má mozek,
vzal tu zprzněnou fotku a dal ji do všech mainstreamových médií?
Mladíka zabil „násilnický gang“.
„Krajně pravicoví extremisté.“
Pozor. Dracarys. Kristepane! To je Voldemort!
Co se to děje? Jako vážně.
Světlo.
- Stín. - Světlo.
Znovu.
- Světlo. Stín. Světlo. - Stín. Světlo.
- Kdes byl? - Jenom jsem se skrýval.
- Skrýval? - Jo.
Před čím?
Před čím? Před policajtama. Jo. Viděl jsem je.
Jsem jako ten smajlík, jak mu vybuchl mozek.
- Proč sis vypnul mobil? - Nevím.
Nepřemýšlel jsem.
Světlo. Stín. Světlo.
- Seš v pohodě? Něco sis dal? - Jen…
- Přijdeš mi… - Jsem rozrušenej.
To byla noc. Nic mi není. Ne.
Máte tam jídlo? Umírám hlady.
Tak už běž.
Co se to děje? Vážně.
Světlo.
Stín.
Světlo. Znovu.
Světlo. Stín. Světlo.
Tady ho máme, uličníka.
Kdes byl?
Cos dělal?
Za jaký hlupáky nás máte?
Překlad titulků: Kristina Himmerová