КОЛИ ЗНОВУ ВІДКРИЮТЬ СПРАВУ ЕРРОЛА?
ХТО ЦЯ ДОДЗВОНЮВАЧКА? ДЕ ВОНА ЗАРАЗ?
ДАВНО ЗНАЛИ ПРО ЦЕЙ ЗАПИС?
ХАЙ ПОЛІЦІЯ ВІДПОВІСТЬ
ЇЇ ХОЧ ШУКАЛИ? ВОНА В БЕЗПЕЦІ?
МИ ЗАВЖДИ В ТЕБЕ ВІРИЛИ, ЕРРОЛЕ МЕТІС #ПРАВОСУДДЯДЛЯЕРРОЛА
НАЗВІТЬ ЙОГО ІМʼЯ
У ЦЬОМУ ЗАПИСІ ЖАХЛИВО ВСЕ
ЯК БОЛЯЧЕ ЩЕ ОДНА ЖЕРТВА ЦІЄЇ ТРАГЕДІЇ
ДОВБАНА ПОЛІЦІЯ #ПРАВОСУДДЯДЛЯЕРРОЛА
Це Соня. Залишіть повідомлення, я передзвоню.
Соню, це я. Знову.
Будь ласка, візьми трубку.
Заради бога.
Не раджу цього робити.
Після цього зливу за тебе візьметься внутрішня безпека.
Що? Я не зливала дзвінок.
Навіщо мені свідомо наражати беззахисну людину на небезпеку?
- Добре. - То було ваше розслідування.
- Узятися мають за вас. - Візьмуться.
Неодмінно, якщо втратимо контроль.
- Господи. - А ми втратимо.
- Аякже. - Якщо запис не приберуть.
З Твіттером такий номер не пройде...
Може, й варто з ними поговорити.
Повідомити все, що я знаю.
- Може, й непогана думка. - Авжеж.
Так. Бо народ має право на докази.
Усі докази. Хоч би де вони були.
Так? А як щодо зізнання?
«Горло. Груди». З цим як бути?
Можна сказати, що я тиснув на підозрюваного,
але доказів проти нього було вдосталь.
Я відвіз його на квартиру. Він зізнався.
У нього було алібі.
- Той, з барбершопу? Серйозно? - Мостафа Демір.
Але він полетів у Стамбул.
Він у Лондоні. Я з ним говорила. Він думає, що тоді бачив Еррола.
А чому ж не прийшов до нас? Чому не висловився?
Ви серйозно таке питаєте?
Не бачите того великого дрючка у своїй руці?
Він боявся. Боявся таких людей, як ви.
Ви ж розумієте, це справа часу,
коли бойфренд тої додзвонювачки почує, що вона про нього казала.
А коли почує, лише богу відомо, що з нею зробить.
- Я розумію. - Якщо вже її не вбив.
І те єдине – єдине, – що ви могли зробити...
просто подумати: «Ану ж я помилявся?
Ану ж убивця – не Еррол. А якщо не він, то хто?».
Думаєш, я не сумніваюся в доцільності своїх дій?
Ще й як сумніваюся!
Щодня!
Я сам собі найзапекліший ворог.
Он як? Не впевнена.
Стій!
Добре, чом би й ні?
Я покажу всі докази.
Нема чого приховувати.
Оце я розумію.
КРИМІНАЛЬНЕ МИНУЛЕ
Токсикологія. Звіт судмедексперта.
Сусіди. Мешканці.
Хто ще був у Вежах. Попередні арешти.
Усі, хто є в системі. Тут.
А домашнє насильство? Випадки насильства?
У Вежі були такі, один чи двоє. Там усе є.
Знайти, допитати, викреслити. Покази свідків.
Усі алібі перевірено. Пороздивляйся все. Не поспішай.
А як щодо Клайва Сілкокса?
Сілкокс. А що з ним?
Були прояви насильства. Чому його немає в справі?
Його не було у Вежах.
Але він був у тому районі.
На Лейк-стріт. Я знаю.
- Ви його допитували? - Ні. Ось що ми робили.
Усіх жителів району з випадками насильства
ми перевірили на ДНК і відбитки з місця злочину.
- І що? - Нічого. Нуль відповідників.
- Не Сілкокс? - Взагалі ніхто. Жоден.
Добре. Погляньмо з другого боку.
- Що з місцем злочину? - Місцем злочину?
Місце злочину. З чого почати?
Експертиза, перші висновки,
підсумкові звіти?
І ще.
Подальші звіти.
- Усе, як ти любиш. - У квартирі знайшли багато ДНК?
Еррол стриг людей на кухні, брав готівкою.
Вони до нього вервечкою ходили.
Тому знайшли. І достобіса відбитків.
Еррол записував клієнтів?
Так. Подумки.
Постійні клієнти. Прізвища, імена, прізвиська – їх ми перевірили.
Так, але... Чекайте.
Якщо у квартиру постійно приходили чужі люди,
порушники, то їхня ДНК випливла б у базі, так?
Так. ДНК.
Порушники у квартирі, ми їх знайшли.
Порядок ти знаєш. Знайти, допитати...
Викреслити. Так. То де він? Де той список?
Отут.
Список десь тут.
Ось він. Ні в чому собі не відмовляй.
Клодія. Піду поговорю.
Ми про це вчора говорили.
Усіх з кримінальним минулим ми викреслили. Взяли того, кого треба.
ПРІЗВИЩЕ, ПОРУШНИК, ДАНІ, ДІЇ
КЛОДІЯ МЕЙГʼЮ
А якщо за подвійну плату?
Так...
- І де ти? - У себе.
Ні, залишайся там. Я сам приїду.
Він удома.
Що ж.
Пʼятдесят очок, якщо її зібʼєш.
Привіт, люба. Що тобі зробити?
- Куди ви їдете? - Не зрозумів.
Вибач, нема часу.
Добре. Тоді я ризикну з внутрішньою безпекою.
Кім, скинь їй адресу. Зустрінемося там.
Добре.
Я впевнений, це випадковість. Але згоден, трохи підозріло.
- Тоні не казав тоді нічого? - Ані слова.
Наприклад, «У цього ненадійне алібі? Дивися крізь пальці.
- Виручи мене»? - Ні. Слово честі.
Я тебе так би не підставляв.
- Та ще й у тебе за спиною. - Він був у квартирі жертви.
Його відбитки були. І що це означає?
Він там був. Невідомо тільки коли.
Ага. Є. Ось.
Я з ним зустрівся. Допитав о 14:30,
- двадцять першого вересня 2011-го. - І?
Допитуваний підтвердив, що був у жертви...
Аделаїд, за кілька тижнів до того.
Ну от. Червень того року. Приходив стригтися.
Алібі? Алібі на час убивства. Є чи ні?
Так.
Сказав, що в той час був удома з дружиною.
- Так? - У неї була якась суперечка.
Стукнула чиюсь машину. Страхова повідомила в поліцію.
Ясно. І що ти зробив?
Я позначив алібі як ненадійне, не прийняв його.
Потім Тоні ходив до нього, допитував удруге, і...
Так. Викреслено зі списку підозрюваних.
Ти сказав, жінки не було вдома.
Так.
Але ти ж знаєш Тоні. Він боєць.
Чесний полісмен. Він би не...
Він би нас не підвів.
Я сам.
Слухаю?
Стефан удома?
А ви хто?
- Деніел. - Точно.
Він просив, щоб ви почекали надворі, в садку.
А я принесу вам чаю.
- Чаю? - Він скоро прийде.
Дякую.
Місіс Еш. Місіс Еш!
Як ви? Він вас поранив?
Ні. Дайте хвилину прийти до тями. Я просто...
- Інспектор Геґарті? - Катріно. Парамедика сюди.
Белмонт-драйв, 61, Челмсфорд. Побутове насильство.
- Прийнято. - Дякую.
Місіс Еш, де він?
- Де ваш чоловік? Місіс Еш. - Я не знаю.
Він наказав вас усадовити і...
і якнайдовше затримати. Тому я просто чекала.
Стефан Еш?
- Я його знаю. Інформатор. - Ваш?
Так. Минулі чотири-пʼять років.
Але тоді ще не був мій. Він був прикріплений до Тоні.
Працював з автоматами. Ігровими, тими, що стоять у барах і більярдних.
І там же видавав позики.
Готівку на руки, без зайвих питань.
Заробітки вкладав у нерухомість, під оренду.
Суть у тому, що він знає людей.
Тому я його найняв, коли Тоні захворів.
«Protegido».
Протеґідо?
Додзвонювачка з Гейз-лейн казала, що цей тип – під захистом.
- Ти з нею говорила? - Так.
Коли вона це сказала, я подумала:
«А може, він, ну як...»
З поліції.
Але як інформатор, він вважає себе недоторканним.
Усе сходиться.
А ця нерухомість...
- Це скільки квартир? - Десятки.
- У Вежах теж? - Так.
А на час смерті Аделаїд
на чиє імʼя були ці квартири?
- Його чи орендарів? - Орендарів.
Еш міг приходити і йти, коли забажає. Ми б за ним не стежили.
Хто ще знав про Еша?
Тоні, і все.
А він?
Кім? Ні. Йому я вірю, як собі.
- Тоні ви теж вірили. - Бос, який у нас план?
Дістань адреси всіх квартир під оренду,
усієї нерухомості, записаної на Еша чи його дружину,
і всіх ТОВ, де він співдиректор.
Добре, зберу оперативників.
- Небагатьох. З нашої контори. - Зрозумів.
Чорт.
- Що? - Цей витік.
Завірусився. Запис уже скрізь.
Багато сердитих людей хочуть про це поговорити.
У нас на лінії Марвін з району Поплар. Марвіне, говоріть.
Дістала мене ця поліція.
Хвалять себе за покращення. Але все як було, так і є. Кажуть...
...на 999 з важливою інформацією. Послухаймо...
Кажуть, що вчаться, але ні.
Вона роками боролася за сина. І що з нею зробили?
...гине під колесами тих самих виродків,
які посадили її сина.
Дякую, що завітали. Я високо ціную ваш час.
Маю коротку заяву.
Я розумію і поділяю занепокоєння щодо запису, який виклали в інтернет.
І якщо, як ми побоюємося, це справжній дзвінок у службу порятунку,
мій перший і головний обовʼязок – подбати про безпеку додзвонювачки.
Наразі це все, про що я можу говорити.
Але прошу, будьте впевнені, що це абсолютний пріоритет
і коли буде більше інформації, ми вам її повідомимо.
Дякую, вибачте...
У нас багато роботи.
Дуже вам дякую.
Усім увага.
Добридень. Поліція Східного Лондона.
У нас є 17 адрес.
Пʼять – у Вежах, решта – у прилеглих кварталах.
Поліція. Ми шукаємо людину в цьому районі.
Можна зайти? Дозволите?
Обʼєкт – Стефан Еш.
Білий чоловік, під 50 років. Підходити обережно.
Поліція. Шукаємо Стефана Еша. Тут є такий?
По-друге, біла жінка, бразилійка за походженням.
За нашими даними, звати Карла, є потенційна загроза її життю.
Хлої?
Пусто.
Дякую за співпрацю, гарного дня.
Памʼятайте, що через пильну увагу ЗМІ громада розлючена.
Будьте обережні.
Усе добре? Клас. Заходимо.
Другий поверх, чисто.
Блок один, третій поверх, чисто.
Блок два, рівень чотири, чисто.
Блок один, перший поверх, чисто.
Блок один, другий поверх, чисто.
Блок два, другий поверх, чисто. Прийом.
Блок Маркі чистий, прийом.
Альфа Браво Один, дайте... Прийом.
Альфа Браво Один...
Даруйте, що турбую...
Хто там?
- Поліція. - Вибачте, а що сталося?
Нічого. Залишайтеся у квартирі.
Перевіряємо кілька адрес. У рамках розслідування.
Дякую.
Що... Це стосується Еррола?
Усе добре. Зайди. Заходь.
Джун.
Я перевірила адресу, яку ви назвали. І вгадайте, кого там...
Патріка Берроуза. Я знаю.
З ним була молода жінка?
- Так. - У них усе нормально?
- Так, сер. - Добре.
Чорт.
Це він?
Це він. Той, з поліції.
Патруль 12, Кардвелл. У Кварталі Маннінгем усе чисто.
- Точно? - Ага, 100%.
Слухайте. Щоб сховати людину, її не залишають на видноті.
Її прибирають з очей,
щоб не бачили сусіди. Вежі?
Перевірили всі відомі адреси. Її там нема.
Стривайте. Секунду. Ваша правда.
Джун!
Квартал Ворвік.
Памʼятаєш, торік на восьмому поверсі був азбестовий переполох?
Тоді перекрили цілий поверх, і забудовники прогоріли.
Так і не добудували. Цілий поверх відселили.
- Ану ж вона там? - Так.
- Так? - Так. Бігом.
Детективи підіймаються на восьмий поверх.
- Бігом. - Альфа Браво Чотири, прийнято.
- Карло. - Карло.
Хлої, давай туди.
Перевірте ці двері.
Поліція. Там хтось є?
Поліція. Відчиніть.
Агов?
Еш!
Поліція. Там хтось є?
ПОЖЕЖНИЙ ВИХІД
Еш!
Карло. Карла?
Дурна ж ти лярва.
- Джун, так? - Ні.
Ну давай! Спробуєш?
Хочеш...
Хочеш спробувати? Хочеш?
Усе мені пересрати?
На підлогу.
Де вона? Де вона?
Лежати.
Лежати, тварюко. Ані руш.
Пішов ти.
- Закрий рота. - Карло!
Карло!
Карла!
Карла.
Добре.
Карла. Вас же так звати?
Це ваше імʼя? Так?
Усе добре. Спокійно. Я з поліції.
Мене звати Джун Ленкер. Ви в безпеці.
- Ні. - Я до вас. Заходжу.
- Ні. - Усе добре.
Чесне слово, ви в безпеці. Подивіться на мене.
- Де він? - На мене.
- Де він? - Карло, ви не поранені?
Поранені? Добре.
Сюди.
Він вас більше не скривдить.
Ходімо. Йдемо сюди. Ви зможете.
Ви зможете.
Він виродок. А ви хоробра.
Тихо. Спокійно. Все добре.
Усе добре. Ми вже з вами.
Добре.
Хлопці, обережно.
Так. Тихо. Відійдіть.
Дайте дорогу. Стоп, хлопці.
Відійди!
- Що? Ану геть! - З дороги!
Тату!
Чорт.
Хто кинув?
Свині драні!
Зайдіть у квартиру.
У темпі.
Це він убив мою маму?
Йо. Я тут. Він убив маму?
Люди, відійдіть. Бос, треба їхати.
Відійдіть. Далі ми самі. Їдьмо. Відійдіть...
Гляньте на мене! На мене!
Назад! Ідіть собі. Ідіть додому.
Відійдіть, будь ласка...
Рушай! Рушай!
Це я.
Ви в курсі, що вона нелегалка?
Права на проживання в неї нема, можете депортувати.
У срану Руанду чи звідки вона там.
Якщо її там приймуть... А ось, подивіться.
На цю сорочку. Дружина подарувала.
Сліпі панди пошили її вручну.
І що це буде? Який сюжет?
Ніякого сюжету.
Де та лікарня?
- Я спливаю кровʼю. - Уже недовго.
Слухай. Той малий у парку. Який зловив...
Не гальмуй, Стефане. Ми взяли стрільця. Ти неуважний.
Тоді щось інше.
Наприклад, банда з Паркгіллу? Що цікавить?
Шляхи постачання. Ланцюжок. Я допоможу.
Можу підкинути цікавих деталей.
Розказати дещо.
Очищу сумління, і побачимо, що буде зі мною й тими, кого я інформував.
- Розумієш, про що я? - Це тобі вирішувати.
Та ну. Друже.
Можна ж домовитися. Ти тільки трохи допоможи.
- Що ти хочеш? - Імунітет.
Імунітет. За що?
За напад на ту свою молодицю?
Чи на ту, другу? Аделаїд?
Я не скажу ні слова.
- Аякже. - Ні слова не витягнеш.
Усе це – тут нагорі, у сховищі.
Не хочу тиснути, але ти розумієш, про що я?
Зуб за зуб. Ти саджаєш мене, я дістану тебе.
Мені потрібна допомога.
Гляньте на мене!
Цей чоловік нині вже покійний.
Але поліція знайшла в нього вдома речові докази,
які прямо вказують на те, що це він убив Аделаїд.
Вибачте, що?
Мине кілька тижнів, перш ніж збереться колегія суддів,
але поліція й прокуратура погодилися відкликати право на оскарження.
Тож...
Ерроле.
Ти розумієш, що ми кажемо?
Вона мала рацію.
Твоя мама.
Вона мала рацію.
Убивця – цей чоловік. Не ти.
Тоні.
Бачу, ти зловживаєш ціпком.
Візьми себе в руки. Бо що це? Тиснеш на жалість?
У цьому домі не пожаліють.
Я говорив з представником. На звіт коронера очікують,
думають переконати прокуратуру в необережному водінні.
В убивстві не обвинуватять.
Це ж...
Так, це... Боже.
А оте друге? Як там його?
Мова ворожнечі? Ти вийшов під заставу, це добре.
Чув про Еррола?
Викрутився, збоченець.
То...
Які наслідки будуть для нас?
Внутрішнє розслідування.
Відправлять нас на якісь курси?
Ні. На жаль, гру скінчено.
Тоні, ти мав мені сказати.
Вибач. Я ж думав, ти жартуєш.
Ти знав, що її Стефан убив?
Не знав, бо він не вбивав.
Він має алібі на час її смерті?
Треба перевірити записи.
Я перевірив твої записи.
Жодної згадки про алібі, тільки дружина.
- А ми знаємо, що її не було. - Що тебе цікавить?
Про що домовилися?
Домовленості не було.
Що він тобі запропонував за повне усунення зі слідства?
Памʼятаєш ту зграю психів у тюрбанах
з мечеті в Едмонтоні?
- Памʼятаєш їх? - То Стефан.
Сто процентів.
Усі лаври – відділу контртероризму.
Можу собі уявити.
А почалося все з нього.
Хороша була робота, Тоні.
Так. Хороша робота.
Завдяки йому дехто непогано так піднявся.
Заради справедливості, він був не янгол, правда?
Іноді треба відводити погляд?
Гроші, які бозна-де беруться. Порізи й синці.
- І арешт. - Усі ми це робили. Господи.
Не за інструкцією старшого слідчого.
Але треба зважати на хороше.
Іноді дивитися крізь пальці.
Розрахунок.
У цьому й суть.
Пастух для вовків.
Це я й мав на увазі.
Але ж не таке, Тоні. Не вбивство.
Точно. Не вбивство?
Може, жінці Стефана це скажеш?
Дивно, правда?
Стільки років був інформатором найвищого рівня,
а по дорозі в тюрму йому прострелили довбешку.
Визнай, це дуже зручно.
Про це в інтернеті пліткують?
Ти підказав. Чи за дурного мене маєш?
Побазарив з бандою Паркгілл. Сказав їм, що він стукач.
«Ось вам шанс з ним поквитатися». Скажеш, не так було?
Те зло, яке цей чоловік коїв під твоїм наглядом,
з баблом, чувихами й усім таким.
Він потопив би тебе, як «Бельґрано».
Мене підстрелили в живіт.
Побічні збитки.
Так. Одна куля тобі. Шість – йому.
А ти встав і ходиш, як той... Як там його звали?
- Цей... - Тоні.
Лазар. Воскреслий труп.
Вигляд у тебе відповідний, скажу я тобі.
Кастинг пройдеш на раз.
Богом клянуся.
Богом клянуся, перевір усі записи моїх дзвінків.
Я нікого не наводив.
Кім.
Кім? Я Кіму й слова не сказав.
Звісно. У цьому суть. Ти не мусив казати.
Усю брудну роботу за тебе завжди виконували ми,
і ти це знаєш, лицемір драний!
Як я вже сказав,
з внутрішнім розслідуванням зроблю, що зможу.
Але ти його відпустив без алібі.
Це наче твої відбитки на стволі.
Перепрошую, що?
Тоні, їм потрібен цап.
А з розпалюванням ворожнечі до Клодії
ти сам собі підніжку підставив.
Заради тебе я йшов у вогонь, вставав і знову йшов.
Ми були Шістдесят другі. Першокласна команда.
- Шістдесят другі. - Як твій дядько.
Той, з 62-ї повітряно-десантної, який розхерачив з друзяками Дрезден
і не почув ані слова подяки. Але свою справу зробив.
Я це вигадав.
Це вигадка. У мене один дядько. Чарлі. Він боїться висоти.
Покликати прибиральника? Домовитися?
Мене розіпнуть.
Може, пущу собі кулю в лоба.
Скажеш, що мені набридло!
Набридло, і я не витримав!
Безперечно, коли я дізнався
про сумніви щодо вироку містера Метіса,
я зробив усе від мене залежне, щоб виправити шкоду.
А Тоні... ДС Ґілфойл...
На мою думку, він так багато років провів під прикриттям...
що просто звик працювати сам.
Навчився приховувати свою справжню особу.
Хтозна, це не мені судити.
Бажаєте ще щось сьогодні повідомити?
Так. Є одне.
Ходімо ставити крапку в цій справі.
Привіт. У тебе все добре?
Я дещо написав.
Міг відіслати.
Прочитай. Я слухаю.
«Ерроле, є двоє чоловіків з твоїм імʼям.
Один піклувався про нас з мамою.
А потім сів у тюрму, хоч і був невинний.
Я знаю, як це, стільки років на самоті.
А другий убив мою маму.
І я відвернувся від нього.
Не ходив провідувати.
І дуже його ненавидів».
Я помилився.
Прости.
Мені шкода.
Прости мені.
Прости.
Ви тут.
Так.
Які новини з внутрішньої безпеки?
Говорила з Клодією?
Вона виступала на тему паршивої вівці?
Так.
А я думаю, чого така гладка промова?
Але я дзвонила не тому...
Не знаю, де Клодія його взяла, але вона мала копію відео.
Відео.
Зізнання Еррола.
І ви маєте від мене почути, що відео їй дала не я.
- Тому... - Добре.
Стоп. Ви самі дали їй відео?
Так.
Чому?
Боюся переграти.
Але куля в живіт прочищає мозок.
Тому почну з чистого аркуша.
Розумієш? Усе з нуля.
Якщо мене виженуть, це нормально.
Я не боюся.
- І що було? - Вони хитро вчинили.
Доручили вивчити відео полісмену з іншого відділка.
Він написав рапорт.
Знаєш, що в ньому було?
«Як доказ – непереконливо».
Не було чітких маркерів того, що я вплинув на свідка.
Але самі ви знаєте.
Ну...
Ніхто не знає, на що спроможний, доки не настане пора перевірити.
У сина все добре?
Так.
Чудово.
Буде мені наука.
А ваша дочка?
Я з нею познайомилася. Вона казала?
Вона всі очі виплакала, поки ви були в лікарні.
Цього я не знав.
Давно вона вживає?
Досить давно.
Вона зʼїхала від мене.
Хоче стати на ноги. Побачимо, що з того вийде.
Я знаю, що ти про мене думаєш.
Байдуже, що я думаю.
Не байдуже. Мені важливо.
Думаєш, я упереджений.
А ви упереджений?
Можливо.
Хто ти такий, щоб судити про власні вчинки?
Якби я був расист, то дізнався б про це перший, так?
Але ж існує Еррол.
У мене в характері...
Ви скрупульозний.
Точно. Як і ти.
Так.
У девʼяти випадках з десяти
ви б ретельно перевіряли кожен лабораторний звіт,
кожне алібі,
кожну кому.
А чому ж стався прокол?
Чому саме з ним?
Хвастаєшся.
Та ну. Хіба це вихваляння?
Не дуркуй. Ти собі пальці відрубаєш!
- Це я його навчив. - Дурниці.
- Тобі тепло? - Замерзаю.
Та я бачу.
Сину.
А де твоя мати? Що, в церкву пішла?
Ні, тату. Вона отам.
Бачиш?
А чого це вона там?
Тату, ще пива?
Про що думаєш?
Усе добре. Розказуй.
- День нашого знайомства. - У Вайткроссі.
Памʼятаєш, я питала тебе про арешт?
Питала, чи памʼятаєш, чому зізнався.
- А ти сказав: «Ні». - Ні. Так.
Було враження, наче ти хочеш мені щось повідомити.
Так?
Я знаю, як він це зробив.
Відвіз тебе на квартиру, ви там були удвох.
Ти й Геґарті.
До речі, це заборонений прийом. Особливо без адвоката.
А в чому питання?
Чому нікому не розказав?
Ані мамі, ані адвокатам, ані Соні.
Глянь на нього.
Це наче інший світ.
Але тоді, після всього, що він пережив,
і його привели як свідка, і...
Що було б далі? Я не міг допустити, щоб він знову пережив біль.
І взагалі, я йому повірив.
Йому було шість років.
- Травмована дитина. - Він чув те, що чув.
А що саме він чув?
Я їй погрожував.
«Я тебе прикінчу».
Так.
Я йому повірив.
- А куди дівся? - У нірку.
Якось уночі... у них була сварка.
І що за сварка?
Кричали.
І про що вони кричали?
Гроші.
Гроші?
Так.
Патріку...
що він казав? Що казав твоїй мамі?
«Я тебе прикінчу».
Справді?
Можна вимкнути?
Він зник.
А куди дівся?
У нірку.
Я тебе...
Він зник.
А куди дівся?
У нірку.
Я тебе прикінчу.
Кажу, я тебе прикінчу.
Цікаво, що про тебе сказав Патрік?
- Так. - Слухай.
Я тебе прикінчу. Я тебе прикінчу.
Що казав мамі?
«Я тебе прикінчу».
Справді?
Він говорив не про Еррола.
Цитував якийсь мультик з телебачення.
І ви про це знали.
Ви його отруїли.
Усе життя йому отруїли. Правда ж?
А як же принцип «Дотримуватися фактів»?
Що з ним сталося?
Переклад субтитрів: Олена Любенко