Sommaren hon dog.
Det är svårt...
...att uttrycka.
Man måste vara där.
Vet du skillnaden mellan ordning och totalt kaos?
Fem millimeter glas.
Dra åt helvete!
Tjockleken i ett skyltfönster. Inte mer.
Det är allt.
Backa! Undan!
Men de krossade glaset den sommaren.
Kväll efter kväll efter kväll.
Och den här Errol var en av de mest aktiva.
Och så tre veckor senare...
...ringer en granne.
Det är bråk i en lägenhet på våningen under.
Hon skriker.
Det låter som om han sparkar in dörren!
Okej. Titta framåt. Se på mig.
Se på mig. Titta framåt.
- Fortsätt se framåt, se på mig. - Pat. Kom igen.
Hallå, brandkåren. Stå still.
- Se på mig. - Pat, vakna.
Vakna. Pat, vakna. Kom igen.
Pat!
Du skrämmer honom. Kom hit.
Tycker du om honom, Lisa?
Lisa?
Ja. Jag älskar honom.
Nå, vad tycker du? Pappa?
Pappa?
Ja... Jag tittar på det nu.
Och?
Det är bra. Väldigt bra, ja.
Men du, vi var överens, eller hur?
Han är din nu. Så du måste rasta honom.
Du måste mata honom. Och du är ansvarig för honom. Visst?
Du vet, det är okej att göra trevliga saker.
Det är inget fel med det.
Det är inte fel.
Lisa?
Du vet, det där med din mamma.
Det enda hon önskade var att du skulle vara lycklig.
När kommer du hem från jobbet?
Jag kommer snart.
Det sa du igår också. Och dagen före.
Ja, jag kommer hem snart, jag lovar. Snart.
God natt, pappa.
God natt, raring.
Errol Mathis, du är gripen, misstänkt
för mord på Adelaide Burrowes. Du har rätt att tiga.
Men allt du säger kan användas som bevis mot dig.
Släpp honom! Släpp!
- Patty! - På med handbojorna.
- Patty. - Lugna ner dig, vännen.
- Mamma! - Kom igen.
Jag följer med dig.
Jag är bakom dig.
Ni har alltså gripit pojkvännen.
Bra. Okej.
Vi har 24 timmar att samla bevis till åtal. Klockan tickar.
Vi stöttar er helt, Dan.
Vad betyder det? "Stöttar er helt"?
Vad är annorlunda med det här fallet?
Tja, vi har press på oss.
Press? Hur då?
Man vill göra honom till ett varnande exempel.
Vi har ju inte framstått i positivt ljud på sistone.
Varnande exempel? På grund av upploppen.
Tänk efter.
Det var fem kvällar med plundring, bränder och en väldig massa skadegörelse.
Jösses.
Så varför inte ändra narrativet?
Det är budskapet.
Straffa dem hårt.
Visa vilka skurkar de är. Är det budskapet?
- Är det budskapet? - Nej.
Jag... Jag ger dig kontexten, bara.
Det är ditt val. Bara så.
Händer och kläder täckta med blod?
Ja. Han har offrets blod på sig.
Det bevisar inte att han knivhögg henne.
Han kunde ha hållit henne i armarna.
- Säkert. - Det kommer försvaret att hävda.
MATHIS BILKOLLISION
Här kommer det. I bilen. Grabben där bak.
Och pang.
Nån historia av våld?
Ja, grannarna ringde polisen 2005. Han var tonåring... Inget åtal.
- Får jag se rapporten? - Ja, självklart.
Slagsmål med pappan, men pappan ville inte polisanmäla.
Han och offret, då? Eller han och nån annan partner?
- Eller grabben? - Patrick.
- Nån historia där? - Nej.
Men han var i sovrummet, dörren låst, ingen nyckel att finna.
Han måste ha hört det.
Den stackarn måste ha hört alltihop.
Ingen släkt på hennes sida?
Nej. Hon uppfostrades av socialen med allt vad det innebär.
- Vet vi att han inte är pappan? - Absolut.
Patrick var resultatet av ett... fyllesex, tydligen.
Troligen ett av många.
Tja, hon gillar tydligen svarta killar.
Jag menar inget med det.
Jag menar bara att alla har en favorittyp, du vet?
Utom jag, jag skulle dra över allt som lever.
Okej. Vi visar dem övervakningsbilderna som bevismaterial.
Under tiden behöver jag vittnesmål, vittnesutsagor
från uppringaren som placerar Errol i lägenheten.
Vi hittar och pratar med alla som sågs lämna lägenheten.
Alla i området med våldsamt förflutet.
Jag behöver DNA av alla i lägenheten. Jag vet, det är mycket begärt,
men om vi är snabba kan vi ta honom på fysiska bevis.
- Såvida han inte bara erkänner. - Kanske.
Chefen... ursäkta, men,
vad är ditt problem med det här?
Mitt problem? Mitt problem är de stora skadorna, Tony.
Bitmärken? Sånt kommer inte ur tomma luften.
Killen bär inte ens kniv.
- Det vet vi inte. - Vet vi inte?
Han har blivit stoppad och visiterad nio gånger. Nio gånger.
Bar inte kniv vid något tillfälle.
Så mitt problem...
Mitt problem, Tony, är fakta.
Visa mig hans våldshistorik.
Okej? Alla nöjda? Toppen.
Innan vi börjar har min klient
ett kort uttalande han vill att jag läser.
"Jag är villig att samarbeta med er i utredningen
om mordet på min partner
Adelaide Burrowes den 20 september 2011.
Men som resultat av traumat efter hennes död
minns jag inget från det att jag gick in på min hemadress,
lägenhet 616 i Manningham Flats,
tills jag återfick medvetandet på sjukhuset."
Okej, jag noterar ditt uttalande.
Liksom resultatet av din magnetröntgen,
som inte visar några tecken på fysiskt huvudtrauma.
Förstår du varför du är här,
mr Mathis?
Din partner sedan fem år, Adelaide Burrowes,
hittades knivhuggen till döds i er gemensamma lägenhet
på 616 Manningham Flats.
Mr Mathis säger också att vid tidpunkten då ms Burrowes
antas ha dödats, var han inte i lägenheten.
Han sökte arbete just då.
Sökte arbete?
Så du minns?
Jag minns före.
Jaha. Så var sökte du jobb?
VIP Cuts. En frisörsalong.
Jaha, en frisörsalong.
Träffade du nån?
Pratade du med nån medan du var där?
- Ja. - En man som heter "Mostapha Demir".
Mostapha Demir.
Varför visste vi inte det?
Sir, jag pratade med Cardona innan vi gick in.
Han sa inte ett ord om nåt alibi.
Okej. Stick över dit båda två.
Leta reda på den här Mostapha.
Vi ska inte svika dig. Oroa dig inte, chefen.
Nej. Kim. Jag vill ha fakta.
Bättre att veta nu än att få problem
- långt senare, eller hur? - Ja.
Sir, jag har vice polischefen i telefon.
Han har ringt tre gånger.
Dan, polischef Bloom här. Utmärkta nyheter om gripandet.
Jag vill önska lycka till.
Som du vet får vi en massa skriverier och...
Pappa, var är du?
VITTNESUTSAGA - JASON, 18+ RUBBAD
Du lovade prata med Marcella om omeletten.
Dan. Det är Laurie igen.
- Om du skulle behöva nåt... - Omeletten?
Åh, omeletten. Visst ja.
- Kan jag få prata med Marcella? - Okej.
- Tack, raring. - Hallå, kommissarie Hegarty?
Jag är från PR-avdelningen.
Jo, beträffande formuleringen av...
- Marcella. - Ja, hallå?
Jo, jag ville bara säga,
jag trodde att vi hade pratat om det här, men...
- ...inga tomater. - Inga tomater?
Nej. Inga alls.
Dan, det är jag igen.
Har vi bevis nog för ett åtal snart?
Kan jag få prata med Lisa igen, tack. Tack så mycket.
Hej, raring. Jag har löst det, jag har pratat med henne.
När kommer du hem?
Snart.
Sir, Mostapha Demir är i rum 4.
Tony och Kim undrar
om du vill prata med honom eller om de ska göra det.
Ja.
Ja till vilket av det?
De kan sköta det. Jo, Denise?
Kolla med St. Luke's Hospital.
Vem besökte honom på sjukhuset?
Hans far, till exempel. Hur länge, hur ofta.
Hegarty.
Hej. Det här är Julie från St. Luke's Hospital.
Patrick Burrowes är tillbaka på avdelningen.
Hur mår han?
Bättre än för 24 timmar sen. Han är vaken.
Jag vet att man får ta det sakta,
men skulle han orka med en pratstund?
Jag ska kolla med dem som har hand om honom. Ett ögonblick.
- Ta upp ljudet på rum 4, tack. - Ja, sir.
Okej, kompis, jag ska visa dig några foton.
Om du känner igen mannen du träffade dagen ifråga,
gör ett märke bredvid fotot.
Vi har inte hela dagen på oss. Ser du honom eller inte?
Den där? Jaha?
Tack, mr Demir.
- Kommissarie Hegarty? - Ja.
Det bör gå bra, säger dr Connor. Men bara några minuter.
- Tack så mycket. - Ingen orsak.
Okej, då kan du gå.
Okej. Kom nu.
Dra inte benen efter dig.
Du måste fånga mig först.
Ta mig om du kan, Wolfy.
Nu har jag dig.
Han är borta.
Vart tog han vägen?
Genom hålet.
Det var nära ögat.
Du din lilla...
Hejsan, Patrick.
Jag heter Dan.
Jag är polis.
Hur mår du?
Var är mamma?
Din mamma är inte här.
Var är Errol?
Är du hungrig?
Ja.
Det är ju ett bra tecken.
Vad tycker du om för mat?
Pasta? Pommes?
Glass? Fruktgelé?
Jag gillar inte fruktgelé.
Okej. Då tar vi ingen fruktgelé.
Vem brukar laga mat hemma?
Errol.
Kommer de bra överens, Errol och din mamma?
Inga gräl och så?
Gräl?
Har Errol aldrig höjt rösten?
Minns du vad han sa, eller gjorde, när han höjde rösten?
En kväll... bråkade de.
Jaha, hur bråkade de?
De ropade.
Och vad ropade de om?
Pengar.
Pengar?
Ja.
Patrick...
...vad sa han?
Vad sa han till din mamma?
Några nyheter?
Ja. Han är på bättringsvägen.
Hur mår han?
Vet han nånting?
Tja, mrs Mathis. Jag vill bara ha fram fakta.
Han är en bra människa.
Han älskar den där pojken.
Ingen mr Mathis?
Nej.
Han måste tillbaka till jobbet.
- Jaha. - Ja.
Senaste nytt.
- Vad är det? - Sidan sju.
Hur gick det med mannen?
Mannen? Vilken man?
Mannen jag pratade med.
- Han i frisörsalongen. - Vi pratade med mr Demir.
Han kände inte igen dig. Minns inte.
Så... Så är läget.
Men det var honom jag träffade och pratade med.
NYA FOTON FRÅN LONDONUPPLOPPEN
Och ditt eget minne, börjar det återvända?
Du vet vad sånt där kallas, va?
- Vad är det där? - Det kallas bus-rea.
Det där är inte jag. Det är nåt fotocollage.
Så du deltog inte i plundringarna?
Fast vi hittade kläder i din lägenhet
med butiksetiketterna kvar.
Så du har väl kvitton för dem?
Jag är ingen tjuv.
Ursäkta, hur rör detta ärendet på bordet?
De här grälen du har haft med Adelaide?
- Gräl? - Ja. Vill du prata om dem?
- Vi har inte grälat. - Errol...
Jag försöker hjälpa dig.
Min klient har ingen historia av våld i hemmet
eller våld av annat slag.
Jaha, offret mottog bett som verkar stämma med dina tänder, Errol.
- Bett? - Kan du förklara det?
Vad är det här?
Vi har ett vittne som ringde larmcentralen
och anmälde lägenhetsbråk hos er den dagen.
- Det var inte jag! - Du mindes ju inte, sa du.
- Ja, men... - Så hur vet du?
- Jag bara vet! - Du bara vet?
Så du minns?
Okej.
Typiskt.
Ser du vad de gör? Han försöker få mig ur balans.
Lyssna på mig.
Ni kan inte komma åt mig på nåt sätt.
Jag älskade henne.
Vi tänkte gifta oss.
- Tänkte ni gifta er? - Ja.
Var har du ringen?
Driver du med mig?
Min flickvän är död! Och mördaren är på fri fot!
Han är på fri fot, men ni är här!
Frågar om nån ring. Kom igen, hör ni!
Hon är död! Hon finns inte här!
Kom igen!
Vad gör vi nu?
Jag ska höra vad åklagarämbetet säger.
De kanske ger grönt ljud för åtal.
Bra. Skönt att höra. "Det var inte jag. Jag är ingen tjuv."
Jösses. Vilken storlögnare.
Men kanske inte mördare.
Pack, hela högen.
Jag säger bara det, vi förlorar det här kriget.
Då var det dags igen.
Vadå?
Du måste passa dig.
- Jaså? - Ja.
Vissa saker du säger.
Jag skulle inte säga dem till vem som helst.
DNA och fingeravtryck? Var står vi?
DNA och fingeravtryck?
Ja, från brottsplatsen. Vem mer var i lägenheten?
Vi klarade av allt det här igår.
Alla med brottsregister är avförda.
Vi har mördaren.
Är Lisa glad åt hundvalpen?
Tja, själv kan jag inte vänja mig vid lukten.
Bara hon är glad, så.
Tja. Det vill jag inte säga.
Det är mycket att ta in.
Elva.
Elva dagar från röntgen till en kista i marken.
Mot slutet fanns ingen tid för nåt av det.
Dan. Dåliga nyheter från åklagaren, förstår jag?
- Vad sa de egentligen? - Alltså,
de sa att vi inte har nog för ett åtal.
De behöver mer påtagliga bevis.
Men för jösse namn.
- Du försöker väl utverka mer tid? - Jadå.
Vi gör det i detta nu.
Pappa, när kommer du hem?
- Snart. - Pappa, vovve behöver dig.
Jaså, du pratar hundspråk nu?
Chefen, jag är här med intendenten.
Raring... Jaha? Fick vi mer tid?
Marcella var i ditt sovrum och snokade bland mammas kläder.
Okej, jaha...
Sjukhuset skickade över
- en mental bedömning... - Va?
De tror att Errol är i riskzonen.
Pappa?
Så vi har 24 timmar på oss...
- Tjugofyra... - ...sen måste det bli åtal eller frigivande.
Tjugofyra? Jag behöver tre dagar. Säg att jag behöver tre dagar.
- Allt väl, mr Hegarty? - Jösses.
Rör inte min frus kläder, förstått?
Men om det här blir för mycket för dig, Dan, för tidigt,
kommer ingen att tycka illa vara.
Nej. Det menar jag inte.
- När kommer du hem? - Snart. Jag kommer...
Vi står bakom dig, Dan. Det vet du.
Snart.
Står bakom mig. Okej.
Okej.
Jag gissar att du har glömt äta, sir, så...
Kalla mig inte "sir", för tusan.
Gammal vana.
Jag har sett bevismaterialet. Inte för att du behöver höra det...
- Men jag får höra det ändå, va? - Nåja...
Säg bara. Jag lyssnar.
Jag tror att uteblivet alibi plus blodet, bitmärkena...
- Bitmärkena? - Uppringningen.
Pojken där i lägenheten, flykten från platsen,
krocken med skåpbilen. Alltså...
Det är svårt att klargöra vad som egentligen hände, va?
Var det med avsikt? Var han helt jävla galen?
För han har aldrig skadat henne förut.
Aldrig lagt ett finger på nån, såvitt jag vet.
Jag säger bara, personligt och objektivt...
...att vi har rätt man.
Denise.
Sir, jag har följt upp med Tim och Connor
vilka som besökte den misstänkte när han var på sjukhuset.
De sa: "Bara mamman."
Ingen mer? Pappan, då?
Ingen. Så sa de.
Mr Mathis?
Är det här du gömmer dig?
Vad gör du?
Planterar.
Det är bra, det är framåtskridande.
Jag har kollat upp Errols historia.
Ni hade visst problem 2005?
Errol hade just slutat skolan.
Grannar ringde polisen om ett lägenhetsbråk.
Det var ingenting.
Det var mest på kvällarna, sa de, som ni båda rök ihop.
Ni ger er inte.
Jag vill inte provocera.
Jag gjorde mitt bästa med honom.
Jag tror dig. Det är tufft.
Och jag är inte här för att skuldbelägga dig. Jag lovar.
- Min fru... - Vadå? Skilda?
Hon dog.
För sex månader sen.
Två veckors betald tjänstledighet.
Det var tråkigt att höra.
- Barn? - Ett.
En dotter. Det var värst för henne.
Så...
...vad gör du med henne?
Vad jag gör med henne?
Vad gör man när nåns hela värld krossas?
Jag köpte en hund åt henne.
- En hund? - Ja, då blir allt bra, va?
Ja, man gör vad man kan...
...där man kan.
Se här. Varsågod.
Var fick du tag i det?
I hennes lägenhet. Behåll det.
Jag menar det. Det är en kopia. Behåll det.
Kom hon ofta hit med pojken och gav dig ett handtag?
Det här var nog väldigt viktigt för henne.
Ja.
Och se på henne, hennes liv.
Ingen egen familj.
Uppfostrad hos socialen.
Och här är du.
Den far hon aldrig hade.
Han är min son.
Och hon, då?
Vem ska hjälpa henne?
Ingen?
Sir?
Han var sjutton.
Sjutton.
Errol, min son,
kom in i huset, påtänd som bara den.
Vännerna väntade utanför.
"Pappa. Jag behöver pengar."
Och vad sa du?
"Vilka tror du att vi är? Vi har inga pengar kvar.
Du tog alltihop."
Jag tänker inte vittna.
Gjorde han det där?
Knivhögg dig?
Och pojken, då?
Patrick, då?
Under samma tak som den mannen...
Har vi honom? Är det rätt man?
För om du inte är säker, är det okej. Säg bara t...
Nej. Vi har rätt man.
Absolut. Hundra procent.
Okej, då.
Bra, i så fall tickar klockan. Vi har bara sju timmar på oss.
Rättspsykiatern väntar ivrigt
och åklagaren vill ha fallet löst, på ett silverfat.
Så vad gör vi?
Errol.
Jag vill se om vi kan friska upp ditt minne lite grann.
Hjälpa oss alla.
Så med ditt tillstånd vill jag ta dig tillbaka till lägenheten. Där hon dog.
Din advokat är med dig. Hela tiden.
Är det okej?
Fortsätt.
Okej. Då så.
När du är redo.
Vi tar en titt.
VECKANS STJÄRNA PATRICK BURROWES
- Får jag hjälpa till? - Visst.
Precis så.
- Jag menar det. - Jag älskar dig.
Något?
Nej. Ingenting.
Säkert?
Okej.
Oj, vilket väder. Vänta en stund, kompis.
- Marco, kör runt bilen. - Jaha? Visst.
LISA NÄR KOMMER DU HEM?
- Okej, då går vi. - Okej.
- Ross. - Hur är det?
Tack så mycket för att du ställde upp. Det var värt ett försök.
Beklagar om resan var förgäves.
Du sa visst att du bor bortåt Mile End?
Sånt är livet. Frun tog huset. Jag bor som en student igen.
Det är dumt att du ska åka så långt extra.
Det är ingen fara.
Yvette. Visst kan du skjutsa mr Cardona hem?
Gärna. Inga problem.
Alltså, om du är säker.
- Jadå. - Yvette skjutsar dig ända hem.
Vart ska vi åka?
Vill du ha luftkonditioneringen på?
Vad är det här? Vi skulle ju tillbaka till häktet.
Jag har tappat mobilen. Jag måste kolla i våningen.
Det går väl bra, kompis?
Errol? Lyset funkar inte.
Kan du hjälpa mig med lyset?
Errol? Jag kan inte hitta mobilen i mörkret.
Kom igen.
Såja. Tack.
Har du aldrig velat ha egna barn?
Nej.
Inte?
- Jag behövde inga. - Nehej.
Du hade Patrick.
Får jag fråga vad han kallade dig? Errol? Pappa? Farsan?
Ja. Ibland.
Jaha, så du var hans pappa? En vanlig pappa.
Jag minns min flicka Lisa,
när hon var liten kunde hon inte sova.
- På nätterna skrek... - Vad vill du?
Jag bara letar.
- Jag letar efter min mobil. - Jag dödade henne inte.
Jag svär inför Gud allsmäktig, okej?
Jag älskade henne. Jag dödade henne inte.
Det här är inget förhör, så lämna Gud utanför, är du snäll.
Jag bara sa det.
Jag tänkte att du kanske var, du vet, orolig för Patrick.
Ja, oron gör mig nästan galen.
Jaså? Vad vill du veta?
Mår han bra?
Han miste nästan benen
och kommer inte att kunna gå mer.
Så, inte direkt.
Herregud.
- Du. Du. - Jag mår illa.
Det är okej,
för ingen av oss tänker ge upp hoppet.
Jag menar, det är fantastiskt vad de kan göra nuförtiden. Allt är möjligt.
Frågar han efter mig?
- Vadå, efter dig? - Ja.
Farsan? Pappa? Errol? Om han frågar efter dig?
- Jag vet inte. - Vad har de sagt till honom?
- Vadå, om hans mamma? - Ja.
- Kontrollen till Alpha Bravo 1. - Helvete. Vänta lite!
Ja, ursäkta, sir. Uppfattat...
Nå, vad säger du? Jag vet inte. Han är sex år gammal.
Hon är död. Jag vet inte om man klarar det i den åldern.
Men, han är inte dum. Han är modig, eller hur?
Han är ett riktigt lejon, visst?
Hör på, jag var inte uppriktig mot dig förut.
Han hade såna där tjejiga jeans med enhörningar på.
Jag vet att det är dumt.
Hans vänner skrattade åt honom
så jag tänkte: Jag kan inte ens ge honom skapliga kläder.
Jeans. Plundringen.
Ja.
Så ljög du om det?
- Ja. - Du ljög då?
- Du ljög? Okej. - Ja.
Bra. Tack. Det är bra.
För om du ser dig omkring nu, grabben,
inser du att du ligger väldigt illa till.
Så det är dags att du är uppriktig mot mig.
Jag minns inte.
Okej.
Jag är oskyldig. Jag... Du måste tro mig.
Jag tror dig. Jag tror att du inte minns.
Men vad som finns inom dig, vad du är kapabel till,
vet bara du. Bara du och kanske din pappa?
Vad menar du med det?
Äh, kom igen. Tänk efter.
Du krockade med bilen.
Du krossade den där pojken som en jävla porslinstallrik.
Sluta med det där!
Varför? För din hjärna blockerar minnena. Den stänger till.
Du vet inte vad som finns i min hjärna.
- Samma sak som här. - Nej.
- Det är det som hände här... - Nej.
- ...och det som händer här just nu. - Nej.
- Precis här. - Nej!
Här på köksgolvet. Ja, jag såg henne.
Jag gick in och såg hur hon såg ut.
Ingen kan klandra dig för att vilja radera det ur minnet.
Vad är det där?
Är det din mobil?
Så känslokallt. Det är du. Det är så du jobbar.
Du tog mig hit och var trevlig. "Var är min mobil?"
Du är äcklig. Vet du det?
LISA ÖNSKAR DU VAR DÖD INTE MAMMA
Jag öppnar mig för dig, tamejfan,
och du bara står där och ljuger och förvrider mina ord.
Och du skiter totalt i min flicka, eller hur? Eller hur?
- Eller hur? - Okej, kom nu. Vi...
Du är en sjukdom.
Du vet inget om oss, vad vi hade.
Jaha. Det ni hade?
- Ja. Du kan inte ens förstå! - Ja. Jag kan inte förstå hur...
- Nåt fint! - Nåt fint.
Självklart. Förlåt mig.
Vad vet väl jag om fina saker?
Du är den enda som vet nåt om det,
för du är den enda med människor,
den enda som har en familj. Tror du att du är så perfekt?
Så sa inte Patrick.
Vad? Du... Vadå?
- Har du pratat med honom? - Ja.
Är det han på bandet? Vad sa han? Spela upp.
- Det är hans röst. Vill du höra... - Ja.
- ...vad Patrick har att säga? - Ja. Jag ber dig.
Vad Patrick har att säga om dig?
- Ja. - Lyssna här.
Vad sa han? Vad sa han till din mamma?
En kväll...
...bråkade de.
De bråkade.
Hur bråkade de?
- De ropade. - Ropade.
Och vad ropade de om?
- Pengar. - Pengar.
Pengar?
Ja.
Patrick...
...vad sa han?
Vad sa han till din mamma?
Jag ska mosa dig.
"Jag ska mosa dig. Jag ska mosa dig."
Jag dödade Adelaide Burrowes.
Stack du kniven i hennes hals?
Ja.
Nånstans mer som du minns?
I bröstet.
Vad fick...
Vad fick dig att skada henne...
...på det sättet?
Har du nån aning?
Jag tappade besinningen, bara.
Du tappade besinningen?
Jag tappade besinningen.
Hej. Det här är Patrick.
BARNHEM
Det finns saker som ingen lär en.
Saker som är underförstådda.
Och ibland, om man måste anstränga sig lite extra...
...är det inget fel med det.
Din jävla förrädare. Jag varnade dig ju.
Nu har hon lagt ut alltihop på internet.
- Vadå? Vad pratar du om? - Titta bara.
Han hade en flickvän för längesen. Likadan som jag.
Okej. Och...
Den dumma slynan lyssnar aldrig.
- Det var inte jag. - Gjorde honom aldrig, du vet...
Han högg henne många gånger med samma kniv som han stack i mig.
Och nu är hon död.
En man har fått 24 års fängelse för mordet på henne.
Snälla, kan du ge mig
- din pojkväns namn? - Nej, nej.
#BEFRIAERROLMATHIS
Och han säger att den där killen i
Whitecross...
Han är en sån nolla, säger han...
Undertexter: Bengt-Ove Andersson