V to leto, keď zomrela.
Ťažko sa to...
opisuje.
Museli by ste tam byť.
Viete, aký je rozdiel medzi poriadkom a posratým chaosom?
Päťmilimetrové sklo.
Choďte doriti!
Šírka výkladu obchodu. Tak to je.
Nič viac.
Pohyb! Ustúpte!
Nuž, v to leto rozbili sklo.
Noc čo noc.
A váš chlapík Errol sa toho zúčastnil tak ako ostatní.
A potom, o tri týždne...
zavolala susedka.
V jednom zo spodných bytov sa bijú.
Kričí.
Znie to, akoby vykopol dvere!
Dobre. Dopredu. Pozrite na mňa.
Pozerajte na mňa. Rovno.
- Pozerajte sa dopredu, na mňa. - Pat. Poď.
Tu hasiči. Nehýbte sa.
- Pozrite. - Pat, vstávaj.
Vstávaj. Pat, vstávaj. No tak.
Pat!
REGISTER TRESTOV
Strašíš ho. Poď sem.
Takže sa ti páči, Lisa?
Lisa?
Áno. Zbožňujem ho.
No, čo myslíš? Oci?
Oci?
Áno, ja... Hej, pozerám sa na to.
A?
Dobré. Fakt dobré, hej.
Ale počuj, dohodli sme sa, jasné?
Odteraz je tvoj. Takže ho musíš venčiť.
Musíš ho kŕmiť. A si zaňho zodpovedná. Jasné?
Vieš, je fajn robiť milé veci.
Vieš, že na tom nie je nič zlé.
Nie je to zlé.
Lisa?
Vieš, tvoja mama.
Chcela len, aby si bola šťastná.
Kedy sa vrátiš z práce?
No, čoskoro.
To si vravel včera. A deň predtým.
Hej, no, čoskoro budem doma, sľubujem. Čoskoro.
Dobrú, ocko.
Dobrú, zlatko.
Errol Mathis, zatýkam vás
za podozrenie z vraždy Adelaide Burrowesovej.
Čokoľvek poviete môže byť použité proti vám.
Zlezte z neho! Dolu!
- Patty! - Dajte mu putá.
- Patty. - Pokoj, zlatko.
- Mami! - Poďme.
Idem s tebou.
Som za tebou.
Takže ste zatkli priateľa.
Dobre. Fajn.
Podľa zákona už plynie čas, však? Máme 24 hodín.
Podporujeme vás, Dan.
A to znamená čo? „Podporujeme vás“?
Prečo je to teraz inak?
No, pociťujeme istý tlak.
Tlak? Aký tlak?
Chcú, aby bol z neho príklad.
Vo svetle nedávnych udalostí nevyzeráme najlepšie.
Príklad? Kvôli výtržnostiam.
No, zamyslite sa.
Päť nocí rabovania a pálenia a bohvie koľko vandalizmu.
Kriste.
Takže, prečo nezmeniť príbeh?
To je posolstvo.
Pozatýkať ich.
Zmeniť ich všetkých na zlých. Takto?
- To je posolstvo, áno? - Nie.
Len... len vám dávam kontext.
Ako chcete. To je všetko.
Ruky a oblečenie od krvi?
Áno. Celý od krvi obete.
No, to neznamená, že ju bodol, nie?
Mohol ju držať v náručí.
- Hej. - Hej, hej. To budú tvrdiť oni.
MATHISOVA NEHODA
Ideme. V aute. Dieťa vzadu.
A bum.
Násilie v minulosti?
Áno, susedia volali políciu v 2005. Bol tínedžer... Nič z toho nebolo.
- Môžem vidieť správu? - Hej, iste.
Pobil sa s otcom, ale ten nechcel vzniesť obvinenie.
Čo on a obeť? Alebo on a iná partnerka?
- Dieťa? Čo... - Patrick.
- Niečo z minulosti? - Nie.
Ale bol v izbe, zatvorené dvere, bez stopách po kľúči.
Musel to počuť.
Chudák chlapec počul tú posratú vec.
Ona nemá rodinu?
Nie. Vyrastala v domove so všetkým, čo k tomu patrí.
- A určite nie je otec? - Na sto percent.
Patrick bol výsledkom... opitého úletu, zjavne jednorazovky.
Asi jednej z mnohých.
No, zjavne sa jej páčia černosi.
Ach, no tak. Nevyrývam.
Len vravím, že každý má svoj typ, vieš?
Okrem mňa, ja pretiahnem hocičo s pulzom.
Hej, dobre. Tak im dajme záznam z kamier ako dôkaz, dobre?
Medzitým potrebujem svedeckú výpoveď od volajúcej,
ktorá potvrdí, že Errol bol v byte.
Vystopujme a vypočujme každého, kto odišiel z bytu.
Každého v oblasti s násilníckou minulosťou.
Potrebujem DNA každého z bytu. „Potrebujem, potrebujem,“ viem,
ale začneme skoro a máme ho, fyzické dôkazy.
- Ibaže by nám dožičil priznanie. - Možno.
Šéfe... Prepáč,
ale aký máš problém?
Problém? Môj problém, Tony, je úroveň zranení.
Stopy po uhryznutí? A niečo také sa nestane z ničoho-nič.
Tento chlapík nenosí ani nožík.
- To nevieme. - To nevieme?
Deväťkrát ho zastavili a prehľadali. Deväťkrát.
Ani raz nemal zbraň.
Takže, môj problém...
Môj problém, Tony, je, aby si mi ukázal nejaké fakty.
Ukáž mi násilnícku minulosť.
Jasné? Šťastní? Super.
Takže, než začneme môj klient
si pripravil krátke vyhlásenie, ktoré mám prečítať.
„Som pripravený spolupracovať s vyšetrovaním
vraždy mojej partnerky,
Adelaide Burrowesovej, z 20. septembra 2011.
Ale v dôsledku traumy po jej smrti
si nespomínam na žiadne udalosti, odkedy som sa vrátil na domácu adresu,
do bytu č. 616 v Manninghame,
až kým som sa neprebral v nemocnici.“
Dobre, beriem do úvahy.
Tak ako aj výsledky vášho MR,
ktoré nepoukazujú na žiadne zranenia hlavy.
Rozumiete, prečo ste tu,
pán Mathis?
Partnerku, s ktorou ste boli päť rokov, Adelaide Burrowesovú,
našli dobodanú na smrť vo vašom zdieľanom byte
č. 616 v Manninghame.
Pán Mathis ďalej predkladá fakt, že v čase, keď slečnu Burrowesovú
údajne zavraždili, sa nenachádzal v byte.
Vlastne si hľadal prácu.
Prácu?
Takže si spomínate?
Pamätám si to predtým.
Dobre. Takže kde to bolo?
VIP účesy. Holičstvo.
Holičstvo.
A boli ste s niekým?
Hovorili ste s niekým, kým ste tam boli?
- Áno. - S mužom menom „Mostapha Demir“.
Mostapha Demir.
Prečo sme to nevedeli?
Hovoril som s Cardonom, než sme vošli.
O alibi ani necekol.
Dobre. Choďte tam, obaja.
Nájdite toho Mostaphu.
Nesklameme ťa. Neboj sa, šéfe.
Nie. Nie, Kim. Chcem fakty.
Nech od začiatku vieme,
- že to nemá cenu, jasné? - Áno.
Pane, na linke je zástupca komisára.
Volal už trikrát.
Dan, tu veliteľ Bloom. Výborné správy o zatknutí.
Želám veľa šťastia.
Ako viete, priťahujeme veľa publicity a...
Oci, kde si?
SVEDECKÁ VÝPOVEĎ – JASON VIAC AKO 18 – ZMYSLOV ZBAVENÝ
Povedal si... sľúbil si, že povieš Marcelle o omelete.
Dan. Znova Laurie.
- Len doplním, že ak niečo potrebuje... - O omelete?
Ach, omeleta, áno. Dobre, hej.
- Dáš mi Marcellu? - Dobre.
- Ďakujem, zlatko. - Detektív Hegarty?
Som z PR oddelenia.
Pozrite, pokiaľ ide o znenie...
- Marcella. - Áno?
Áno. Pozrite, chcel som len,
myslel som, že sme to už prebrali, ale...
- bez paradajok. - Bez paradajok?
Nie. Vôbec žiadne.
Dan, to som zase ja.
Pozri, sme bližšie k obvineniu toho chlapa?
Dáte mi späť Lisu? Ďakujem pekne.
Ahoj, zlatko. Áno, vyriešil som... hovoril som s ňou.
Kedy prídeš domov?
Čoskoro.
Mostapha Demir je v miestnosti č. 4.
Tony a Kim sa pýtajú,
či ho chcete vypočuť, alebo či súhlasíte, že to skúsia?
Áno.
Na výsluch či ich pokus?
Áno na pokus. Ach, Denise?
Zistite zmeny vo Sv. Lukášovi.
Kto ho navštívil v nemocnici?
Napríklad jeho otec. Ako dlho, ako často.
Hegarty.
Zdravím. Tu Julie z Nemocnice sv. Lukáša.
Patrick Burrowes je späť na izbe.
Ako sa mu darí?
No, lepšie ako pred 24 hodinami. Zobudil sa.
Viem, že je to krok po kroku,
ale myslíte, že by sa porozprával?
Overím to s lekárskym tímom, čo sa oňho stará. Chvíľku.
- Zvuk na 4, prosím. - Áno, pane.
Dobre, ukážem vám nejaké fotky.
Ak tam je muž, ktorého ste v daný deň videli,
urobte značku vedľa fotky.
Nemáme celý deň, kamoš. Je tam alebo nie?
Tento? Áno?
Ďakujeme, pán Demir.
- Detektív? - Áno.
Doktor Connor tvrdí, že môžete. Ale nie dlhšie ako pár minút.
- Cením si to. - Niet zač.
Dobre, môžete ísť.
Dobre. No tak. Poďte.
Neťahajte za sebou topánky.
Najprv ma musíš chytiť.
Chyť ma, ak to dokážeš, Wolfy.
Už ťa mám.
Ušiel.
Kam ušiel?
Cez dieru.
To bolo tesné.
Ty jeden...
Ahoj, Patrick.
Volám sa Dan.
Som policajt.
Si v poriadku?
Kde je maminka?
Mama tu nie je.
Kde je Errol?
Si hladný?
Áno.
No, to je dobre.
Čo rád jedávaš?
Cestoviny? Hranolky?
Zmrzlinu? Želé?
Nemám rád želé.
Dobre. No, tak pomaly so želé.
Kto doma varí?
Errol.
A Errol a mama si rozumejú, hej?
Žiadne zlé nálady?
Hádky?
Errol nikdy nezvýšil hlas?
Pamätáš si, čo povedal, čo urobil, keď zdvihol hlas?
Raz v noci... sa hádali.
A ako?
Kričali.
A prečo kričali?
Peniaze.
Peniaze?
Áno.
Patrick...
čo povedal?
Čo povedal tvojej mame?
Nejaké novinky?
Áno. Zotavuje sa.
Je v poriadku?
Vie niečo?
Nuž, pani Mathisová. Zaujímajú ma len fakty.
Je to dobrý muž.
Tomu chlapcovi je oddaný.
Žiadny pán Mathis?
Nie.
Musel sa vrátiť do práce.
- Dobre. - Hej.
Ešte teplé.
- Čo je to? - Strana sedem.
Čo ten chlap?
Ten chlap? Aký chlap?
S ktorým som hovoril.
- Chlap v holičstve. - Áno, hovorili sme s ním.
Áno, nepozná vás. Nespomína si.
Takže... sme tu.
No, s ním som sa stretol. S ním som hovoril.
NOVÉ FOTKY Z VYČÍŇANIA
A čo vaša vlastná pamäť, spomínate si na niečo?
Viete, ako to volajú, však?
- Čo je to? - No, násilné nákupy.
Nuž, to nie som ja. To je nejaký photoshop.
Takže ste nerabovali?
Vo vašom byte sme našli oblečenie,
ktoré malo ešte štítky.
A predpokladám, že máte účtenky, však?
Nie som zlodej.
Prepáčte, aký to má súvis s našou vecou?
Viete, tie hádky s Adelaide?
- Hádky? - Áno. Poviete mi o nich?
- Nehádali sme sa. - Errol...
Snažím sa vám pomôcť.
Môj klient nebol v minulosti obvinený
z domáceho ani iného násilia.
Áno, nuž, obeť pohrýzli a zdá sa, že sa stopy zhodujú s vašimi zubami, Errol.
- Uhryznutia? - Vysvetlíte mi to?
No tak. Čo to je?
Máme svedkyňu, ktorá zavolala tiesňové služby
a nahlásila v ten deň nepokoj vo vašom byte.
- To som nebol ja! - Ja že si nepamätáte.
- Viem... - No, ako viete?
- Skrátka viem! Áno. - Skrátka viete?
Takže si spomínate?
Dobre.
Pekné.
Chápete, čo robia? Snaží sa ma vyprovokovať.
Počúvajte. Počúvajte ma.
Mňa nijako nedostanete.
Miloval som ju.
Mali sme sa brať.
- Mali ste sa brať? - Áno.
Kde je prsteň?
Doriti, žartujete?
Zomrela mi priateľka! A ten, kto to spravil, je vonku!
Je stále tam vonku, ale vy ste tu.
A pýtate sa ma na nejaký prsteň. No tak!
Umrela! Je preč!
No tak!
Kam teraz?
Za prokuratúrou, uvidíme, čo povedia.
Uvidíme, či nám schvália jeho obvinenie.
Dobre. To rád počujem. „To nie ja. Nie som zlodej.“
Ježiši. Klamár ako vyšitý.
To z neho nerobí vraha.
Sú to zvieratá.
Poviem ti jedno, túto vojnu prehrávame.
A je to tu.
Čo?
Musíš si dávať pozor.
- Áno? - Áno.
Niektoré veci, čo hovoríš.
Nepovedal by som ich... nikomu.
DNA a odtlačky? Ako sme na tom?
DNA a odtlačky?
Áno, z miesta činu. Kto bol ešte v byte?
Už sme si to prešli včera.
Každého so záznamom v registri sme preverili.
Máme správneho.
Lisa je spokojná so šteniatkom?
Neviem sa vyrovnať s tým posratým puchom.
Aspoň ona je šťastná.
Hej. Nepreháňal by som to.
Je toho dosť.
Jedenásť.
Jedenásť dní od röntgenu po dieru v zemi.
Vieš, nakoniec na nič z toho nebol čas.
Dan. Predpokladám, že zlé správy z prokuratúry?
- Čo presne? - Áno, nuž,
povedali, že nie sú pripravení ho obviniť.
Že potrebujú viac jasných, fyzických dôkazov.
Bože.
- Dúfam, že tlačíte na viac času? - Áno, áno.
Žiadosť už podávame, už teraz.
Oci, kedy prídeš domov?
- Čoskoro. - Oci, šteniatko ťa potrebuje.
Už hovoríš po „pesky“?
Šéfe, som tu s vedúcim.
Zlatko... A? Máme predĺženie?
Marcella bola u teba, sliedila v maminých veciach.
Dobre, hej...
Nemocnica poslala
- posudok duševného... - Čo?
...obávajú sa, že Errol je riziko.
Oci?
Takže ho na 24 hodín zadržíme...
- 24 hodín, nemôžem... - ...potom obviniť alebo pustiť.
24 hodín? Potrebujem tri dni. Povedz, že tri posraté dni.
- Všetko v poriadku? - Ježiši.
Doriti, nechytajte sa vecí mojej ženy, jasné?
Ale ak je to na vás príliš, Dan. Ak je to priskoro,
nikto si nepomyslí nič zlé, jasné?
Nie. To nevravím.
- Kedy prídeš domov? - Čoskoro. Budem doma...
Podporujeme vás, Dan. To viete.
Čoskoro.
Podporujú ma. Dobre.
Dobre.
Len si tipnem, zabudli ste jesť, pane, takže...
Bože, menej toho „pane“.
Sila zvyku.
Pozrela som sa na dôkazy, nieže by ste potrebovali druhý názor...
- Aj tak ho dostanem, čo? - No...
No tak. Som samé ucho.
Myslím, že žiadne alibi, plus krvné testy, uhryznutia...
- Uhryznutia? - Tiesňové volania.
Chlapec priamo v byte, útek z miesta činu,
zrážka s dodávkou. Teda...
Je ťažké to určiť, nie? Čo sa vlastne stalo?
Bol to úmysel? Preplo mu v posratej hlave?
Lebo viete, nikdy jej predtým neublížil.
Na nikoho ani nezdvihol ruku, pokiaľ viem.
Len vravím, že osobne a objektívne...
Máme správneho.
Denise.
Pane, práve som s Timom a Connorom doriešila
návštevy podozrivého, keď bol v Nemocnici sv. Lukáša.
Povedali, že len mama.
Nikto iný? A čo otec?
Nikto. To mi povedali.
Pán Mathis?
Tu sa skrývate?
Čo robíte?
Sadím.
Sadíte.
To je dobre, to je pokrok, však?
Prešetroval som Errolovu minulosť.
Počul som, že ste mali problémy v 2005?
Errol práve dokončil školu.
Zavolali nás susedia, nahlásili nepokoj.
O nič nešlo.
Hej, povedali, že to tak bolo väčšinou, vy dvaja, otec a syn.
Vy ľudia.
Nekritizujem.
Robil som, čo som mohol, jasné?
Verím vám. Je to ťažké.
A Boh vie, že som vás neprišiel ukameňovať. To vám sľubujem.
- Moja žena... - Čo? Rozvedený?
Umrela.
Pred polrokom.
Dva týždne voľna na smútenie.
Nuž, to ma mrzí.
- Deti? - Jedno.
Dcéra. Ju to zasiahlo najviac.
Takže...
čo s ňou robíte?
Čo s ňou robím?
Čo spravíte, keď sa niekomu zrúti svet?
Kúpil som jej psa.
- Psa? - Hej, napraví to, že?
Nuž, robíte, čo môžete...
kde môžete.
Aha. Pozrite.
Odkiaľ to máte?
Z jej bytu. Môžete si ju nechať.
Teda. Je to kópia. Môžete si ju nechať.
Chodila sem s chlapcom často a trochu vám pomáhala?
Muselo to byť pre ňu všetkým.
Áno.
A pozrite na ňu, na jej život.
Žiadni príbuzní.
Vychovaná v domove.
A potom vy.
Otec, ktorého nikdy nemala.
Je to môj syn.
A čo ona?
Kto pomôže jej?
Nikto?
Pane?
Mal sedemnásť.
Sedemnásť.
Errol, môj syn,
prišiel do domu rozbitý ako delo.
Kamoši čakali vonku.
„Oci. Potrebujem peniaze.“
Čo ste mu povedali?
„Kto podľa teba sme? Žiadne peniaze nám neostali.
Všetky si zobral.“
Nebude to na zázname.
To urobil on?
Bodol vás?
A čo chlapec?
Čo Patrick?
Pod rovnakou strechou ako ten muž...
Máme ho? Máme správneho?
Lebo ak si nie si istý, to je úplne v pohode. Len povedz...
Nie. Máme správneho.
Rozhodne. Stopercentne.
Dobre teda.
Super, v tom prípade hodinky tikajú. Máme tak sedem hodín.
Duševné zdravie čaká
a prokuratúra chce posratý Mesiac na striebornom podnose.
Takže, čo ďalej?
Errol.
Chcem zistiť, či môžeme pomôcť naštartovať vašu pamäť, ujasniť vám to.
Nám všetkým.
Takže, s vaším dovolením vás chcem vziať späť do bytu. Kde umrela.
Váš právnik bude po vašom boku. Po celý čas.
V poriadku?
Vojdite.
Dobre. Fajn.
Máte čas.
Pozrime sa.
ZAČIATOK TÝŽDŇA
- Pomôžem? - Jasné.
To je ono.
- Myslím to vážne. - Ľúbim ťa.
Máte niečo?
Nie. Nič.
Naozaj?
Dobre.
Bože. Pozrite sa na to. Počkajte chvíľku.
- Marco, privezte sem auto. - Áno? Iste.
KEDY PRÍDEŠ DOMOV?
- Dobre, poďme. - Dobre.
- Ross. - V poriadku?
Ďakujem veľmi pekne za nadprácu. Za pokus to stálo.
Prepáčte, ak to bolo zbytočné.
Počul som, že ste vraveli, že bývate v Mile Ende?
Za svoje hriechy. Manželka dostala dom. Bývam ako študent.
Trochu blbé, je to dvojitá cesta, nie?
Nie, to nič.
Yvette. Odviezli by ste pána Cardonu domov?
Áno, iste. Bez problémov.
Teda, ak ste si istá.
- Áno. - Yvette vás vysadí pri dverách.
Kam to ideme?
Pustím vám dozadu klímu, Errol?
Čo je to? Myslel som, že ideme do cely.
Nemôžem nájsť mobil. Musím sa pozrieť v byte.
Nevadí, nie?
Errol? Svetlá nefungujú.
Pomôžete mi zažať?
Errol? Mobil nenájdem v tme, Errol.
No tak.
To je ono. Ďakujem.
Nikdy ste nechceli vlastné deti?
Nie.
Nie?
- Nepotreboval som. - Nie.
Mali ste Patricka.
Smiem sa spýtať, ako vás volal? Errol? Oco? Oci?
Áno. Niekedy.
Boli ste len jeho oco? Starý, dobrý oco.
Pamätám si, že moja Lisa, keď bola bábätko, strašne spávala.
- A v noci, ten krik... - Čo chcete?
Len hľadám.
- Len hľadám mobil. - Nezabil som ju.
Prisahám na všemohúceho Boha, dobre?
- Miloval som ju. Nezabil. - To nič.
Nie sme tu na zázname, takže Boha z toho vynechajte, prosím.
Ako hovorím,
len som si myslel, že sa možno budete báť o Patricka.
Áno, popravde ma zožierajú obavy.
Áno? Čo chcete vedieť?
Je v poriadku?
Skoro prišiel o nohy
a vravia, že už nebude chodiť.
Takže nie, nie tak úplne.
Panebože.
- Hej. Hej, hej. - Je mi zle.
To nič,
lebo nikto z nás neprestane dúfať, však?
No tak. Teda, dnes dokážu robiť úžasné veci. Všetko je možné.
Pýta sa na mňa?
- Čo, na vás? - Áno.
Na ocka? Oca? Errola? Či sa pýta na vás?
- Neviem. - Tak čo mu povedali?
- Čo, o mame? - Áno.
- Dispečing Alfe Bravo jeden. - Doriti. Chvíľku!
Áno, pardon, pane. Rozumiem...
Tak, čo poviete? Neviem. Viete, má šesť.
Umrela. Neviem, či to v takom veku prijmete.
Ale hej, je výnimočný, však? Je statočný, však?
Je to skutočný lev, však?
Počujte, predtým som nebol úplne úprimný.
Mal džínsy, dievčenské džínsy s jednorožcami.
Viem, že je to hlúpe.
Kamaráti sa mu smiali,
tak som si pomyslel, že mu ani neviem zabezpečiť slušné oblečenie.
Džínsy. Rabovanie.
Áno.
Takže ste vtedy klamali?
- Hej. Áno. - Vtedy ste klamali?
- Klamali ste? Dobre. - Áno.
To je dobré. Ďakujem. To je dobré.
Pretože ak sa teraz okolo seba obzriete, synak,
uvidíte, že ste v poriadnej kaši.
Takže nastal čas byť úprimný.
Nepamätám si.
Dobre.
Neurobil som to. Neurobil... Musíte mi veriť.
Verím vám. Verím, že si nepamätáte.
Ale čo je vo vašom vnútri, čoho ste schopný,
to viete iba vy. Iba vy a váš otec, možno?
Čo to má znamenať?
Ach, no tak. Zamyslite sa.
Nabúrali ste autom.
Toho chlapca ste zlomili ako posratú paličku.
Doriti, prestaňte s tým.
Prečo? Pretože tak vás chráni vaša myseľ. Vypla nahrávanie.
Neviete, čo mám v mysli.
- To, čo tu. - Nie.
- To sa tu stalo... - Nie.
- ...a to sa tu deje aj teraz. - Nie.
- Priamo tu. Tu. - Nie!
Na tejto kuchynskej dlážke. Áno, videl som ju.
Vošiel som dnu, videl som, v akom bola stave.
Nikto by vám nezazlieval, že ste chceli vymazať tú spomienku.
Čo je to?
To je váš mobil?
To je kruté. Toto ste vy. Toto robíte.
Doviedli ste ma sem, správali sa milo. „Kde mám mobil?“
Ste nechutný. Viete to?
MAL SI TO BYŤ TY, NIE MAMA
Doriti, otvorím si srdce
a vy tam len stojíte a klamete mi do očí, pretáčate moje slová.
A moja priateľka je vám u riti, však? Však?
- Však? - Dobre, no tak. Poďme...
Ste choroba.
Nič o nás neviete, o veciach, ktoré sme mali.
Áno. Veciach, ktoré ste mali?
- Áno. Neviete to ani pochopiť! - Áno. Neviem pochopiť, ako...
- Prekrásne veci! - Prekrásne veci.
Isteže prekrásne. Prepáčte.
Ja vôbec nepoznám posraté prekrásne veci, však?
Ste jediný, kto ich pozná,
pretože len vy máte ľudí, však?
Len vy máte rodinu? Myslíte si, že ste dokonalý?
No, Patrick mi povedal niečo iné.
Čože? Vy... Čože?
- Hovorili ste s ním? - Áno.
To je on? Čo povedal? No tak. Pustite.
- Jeho hlas. Chcete ho počuť? - Áno.
- Chcete počuť, čo povedal Patrick? - Prosím.
Chcete počuť, čo o vás povedal?
- Áno. - Počúvajte.
Čo povedal? Čo povedal tvojej mame?
Raz v noci...
sa hádali.
Hádali sa.
A ako?
- Kričali. - Kričali.
A prečo kričali?
- Peniaze. - Peniaze.
Peniaze?
Áno.
Patrick...
čo povedal?
Čo povedal tvojej mame?
Dám ťa dole. Dám ťa dole.
„Dám ťa dole. Dám ťa dole. Dám ťa dole.“
Zabil som Adelaide Burrowesovú.
Bodli ste ju nožom do hrdla?
Áno.
Pamätáte si, že aj inde?
Hruď.
Prečo ste...
Prečo ste jej...
tak ublížili?
Tušíte?
Skrátka mi preplo.
Preplo vám?
Preplo mi.
Ahoj. Toto je Patrick.
SKUPINA SALAŠNÍK DETSKÝ DOMOV
Niektoré veci vás nikto nenaučí.
Veci, ktoré skrátka všetci chápu.
A niekedy, ak musíte ísť nad rámec...
nuž, netreba sa za to hanbiť.
Ste posratý Judáš. Vravel som ti to. Varoval som ťa.
Len to všetko zverejní na internet.
- Čože? O čom to hovoríte? - Pozri.
Kedysi dávno mal priateľku. Tak ako mňa.
Dobre. A...
Tá sprostá mrcha. Nikdy nepočúvala.
- To nie ja. - Nikdy pri nej, viete...
Mnohokrát ju bodol rovnakým nožom, ktorý použil na mňa.
A teraz je mŕtva.
Vo väzení si človek odpykáva 24 rokov za jej vraždu.
Dajte mi meno
- priateľa. - Nie, nie.
A stále vraví, že tento chlapík
vo Whitecrosse...
Vraví, že je nula a že...
Preklad titulkov: Jozef Ferencz