Vasara, kai ji mirė.
Sunku...
sunku nupasakoti.
Turėjai tai pamatyt.
Žinai skirtumą tarp tvarkos ir chaoso?
Penki milimetrai stiklo.
Atsikniskit!
Vitrinos lango storis. Daugiau nieko.
Tik toks skirtumas.
Greičiau! Traukis!
Tą vasarą stiklas dužo.
Kelias naktis iš eilės.
O jūsų Erolas ten sukiojosi su pačiais geriausiais.
O tada, po trijų savaičių...
kaimynės skambutis.
Bute po manimi muša moterį.
Ji klykia.
Panašu, jis išspyrė duris!
Gerai. Žiūrėk tiesiai. Žiūrėk į mane.
Į mane. Žiūrėk tiesiai.
- Žiūrėk tiesiai, į mane. - Pat. Nagi.
Čia ugniagesių brigada. Nejudėkite.
- Žiūrėk į mane. - Pat, pabusk.
Atsimerk, Patai, atsimerk. Nagi.
Patai!
Tu jį gąsdini. Ateik čia.
Tai jis tau patinka, Lisa?
Lisa?
Taip. Labai.
Ką tu manai? Tėti?
Tėti?
Taip, aš... Žiūriu į jį dabar.
Ir?
Gerai. Labai gerai.
Bet klausyk, mes susitarėm, taip?
Jis dabar tavo. Vadinasi, tu turėsi jį vedžioti.
Šerti. Tu už jį atsakinga, gerai?
Žinai, gerai yra daryti gerus darbus.
Tame nėr nieko blogo.
Tikrai.
Lisa?
Tavo mama.
Ji norėjo tik vieno - kad tu būtum laiminga.
Kada grįši namo iš darbo?
Jau greit.
Taip sakei vakar. Ir užvakar.
Taip, aš grįšiu greit, pažadu. Greit.
Labanakt, tėti.
Labanakt, širdele.
Erolai Matisai, aš sulaikau jus
kaip įtariamąjį nužudžius Adelaidę Barous. Turite teisę tylėti.
Nes viskas, ką pasakysite, gali būt panaudota prieš jus.
Laikykt jį! Laikykit!
- Pati! - Dėk antrankius.
- Pati. - Nusiramink, mielasis.
- Mama! - Liaukis.
Aš su tavim.
Aš už tavęs.
Taigi, sulaikei jos vaikiną.
Puiku. Gerai.
Taisyklių laikas tiksi, girdi? Turim 24 valandas.
Mes tave palaikom, Denai.
Ir ką tai reiškia? Ką reiškia „Mes tave palaikom“?
Kuo ši byla išskirtinė?
Susitelkė gana nemažai įtampos.
Įtampos? Kokios įtampos?
Šią bylą norima padaryti pavyzdine.
Pastarųjų įvykių šviesoje mūsų skyrius nekaip pasirodė.
Pavyzdine? Dėl tų riaušių?
Pamąstyk.
Penkios naktys plėšikavimo, deginimo ir Dievas žino kokios dar žalos.
Kristau.
Taigi, kodėl nepakeitus naratyvo?
Tokia mintis.
Areštuoti juos.
Ir paversti blogais žmonėmis. Ar tokia mintis?
- Tokią mintį jie nori transliuoti, taip? - Ne.
Aš tik supažindinu tave su kontekstu.
Pats spręsk. Nieko daugiau.
Rankos ir drabužiai ištepti krauju?
MANINGAM KVARTALAS
Taip. Aukos krauju.
Tai nereiškia, kad jis ją užmušė.
Jis galėjo apglėbti ją.
- Taip. - Taip aiškins gynyba.
Štai. Mašinoje. Vaikas - gale.
Ir bum.
Smurto istorija?
2005-ais kaimynai kvietė policiją. Jis buvo paauglys... Bylos nebuvo.
- Galima ataskaitą? - Taip, žinoma.
Susipyko su tėvu, bet tėvas pareiškimo nerašė.
O kaip su auka? Ar su kitom moterim?
- Ar vaiku? Koks... - Patrikas.
- Čia nieko? - Nieko.
Bet jis buvo miegamajame, durys užrakintos, rakto niekur nėr.
Jis turėjo girdėti.
Vargšas vaikas, matyt, viską girdėjo.
Iš jos pusės nėra šeimos?
Ne. Augo be tėvų ir visa kita.
- Ir mes neabejojame, kad tėvas - ne jis? - Šimtu procentų.
Patrikas gimė po girtos nakties, vienos, panašu.
Gal vienos iš daugelio.
Jai patinka juodukai.
Liaukis. Nereikia man šito.
Aš tik sakau, kad visi turi savo tipažą, supranti?
Išskyrus mane. Aš dulkinu viską, kas turi pulsą.
Gerai. Pateikime jiems saugos kamerų įrodymus, gerai?
Man reikia liudininkų parodymų, pradedant
nuo pagalbą kvietusios kaimynės, minėjusios Erolą tame bute.
Atsekime, apklauskime visus, kurie buvo pastebėti išeinant iš to buto.
Visus tame rajone, teistus už smurtą.
Man reikia visų, buvusių tame bute, DNR. „Man reikia, man reikia“, žinau,
bet daiktinius įrodymus reikia surinkti kuo anksčiau.
- Nebent jis pamalonins mus prisipažinimu. - Gal.
Bose, atleisk,
bet kas tau čia nepatinka?
Kas man nepatinka? Man, Toni, nepatinka toks dūrių kiekis.
Įkandimų žymės? Tai neatsiranda netikėtai.
O šis vyrukas net peilio nesinešioja.
- Mes to nežinom. - Nežinom?
Jis buvo sustabdytas ir apieškotas devynis kartus. Devynis.
Peilio pas jį nerado nė sykio.
Taigi, man nepatinka...
Tu parodyk man faktus, Toni.
Smurto istoriją.
Gerai? Laimingas? Nuostabu.
Taigi, prieš pradedant, mano klientas
parengė trumpą pareiškimą, kurį patikėjo man perskaityti.
„Esu pasirengęs bendradarbiauti jūsų tyrime
dėl mano partnerės,
Adelaidės Barous nužudymo 2011 m. rugsėjo 20 dieną.
Bet, jai mirus, patyriau traumą,
ir nepamenu nieko nuo tos akimirkos, kai įžengiau į savo namus -
Maningam kvartalo 616 butą -
iki tada, kai ligoninėje atgavau sąmonę.“
Gerai, atsižvelgsiu į jūsų komentarus.
Kaip ir į MRT rezultatus,
neparodžiusius jokios fizinės galvos traumos.
jūs suprantate, kodėl esate čia,
pone Matisai?
Jūsų partnerė Adelaidė Barous, su kuria gyvenote penkerius metus,
buvo mirtinai užbadyta jūsų bendrame
Maningam kvartalo 616-ame bute.
Ponas Matisas pareiškia, kad tuo metu, kai panelė Barous, kaip manoma,
buvo nužudyta, jo bute nebuvo.
Jis ieškojo darbo.
Darbo?
Vadinasi, pamenate?
Pamenu tai, kas buvo iki to.
Gerai. Tai kur jūs buvote?
„VIP“ kirpykloj.
Kirpykloj.
Ar matėte ką nors?
Kalbėjote su kažkuo ten?
- Taip. - Žmogumi, pasivadinusiu „Mostafa Demiru“.
Mostafa Demiras.
Kodėl mes apie tai nežinojom?
Pone, aš kalbėjau su Kardona prieš jums pradedant.
Jis nesakė nė žodžio apie alibi.
Gerai. Abu eikite
ir suraskite tą Mostafą.
Mes nenuvilsim. Būk ramus, bose.
Ne, Kimai. Man reikia faktų.
Geriau žinot dabar,
- nei sukti ratus be nieko, girdi? - Taip.
Pone, skambina komisaro pavaduotojas.
Skambino jau tris kartus.
Denai, čia vadas Blumas. Puiku, kad sulaikėte.
Tik norėjau palinkėti sėkmės.
Kaip žinote, sulaukėme daug visuomenės dėmesio ir...
Tėti, kur tu?
Žadėjai pakalbėti su Marsela dėl omleto.
Denai, čia vėl Loris.
- Tiesiog, jei tau ko reikia... - Omleto?
Omleto. Taip, gerai.
- Duok telefoną Marselai. - Gerai.
- Ačiū, mieloji. - Skambinu DVI Hegarčiui.
Iš VR skyriaus.
Dėl formuluotės...
- Marsela. - Taip, klausau?
Taip. Norėjau pasakyti,
jau sykį sakiau,
- pomidorų nereikia. - Nereikia pomidorų?
Ne. Nė vieno.
Denai, čia vėl aš.
Ar mes artėjame prie kaltinimo?
Duokit telefoną Lisai, gerai? Labai jums ačiū.
Labas, mieloji. Taip, aš susitariau... Aš jai pasakiau.
Kada grįši namo?
Greit.
Pone, 4-ame kambaryje laukia Mostafa Demiras.
Tonis su Kimu klausia,
jūs dalyvausit, ar leisit jiems apklaust jį?
Taip.
Taip - dalyvausit, ar taip - tegu pradeda?
Taip - tegu pradeda. Denise?
Susisiek su ligoninės budinčiais.
Kas jį ten lankė?
Gal, pavyzdžiui, tėvas? Kaip dažnai, kiek ilgai.
Hegartis.
Sveiki, čia Džulė iš Šv. Luko ligoninės.
Patrikas Barousas grąžintas į palatą.
Kaip jis?
Geriau nei prieš tai buvusias 24 val. Sąmoningas.
Žinau, kad dar anksti, bet
kaip manot, ar galėčiau su juo šnektelėti?
Paklausiu jį prižiūrinčių gydytojų. Vieną minutę.
- Padidinkit 4-o kambario garsą. - Tuojau, pone.
Aš parodysiu tau kelias nuotraukas, bičiuli.
Jei atpažinsi tą vyruką, apie kurį klausėm,
pažymėk.
Visos dienos nelauksim, bičiuli. Jis ar ne?
Šitas? Taip?
Ačiū, pone Demirai.
- DVI Hegarti? - Taip.
Gyd. Konoras sakė, kad galima. Bet tik kelias minutes.
- Labai dėkoju. - Prašom.
Gerai, gali eiti.
Nagi. Eime.
Nevilk kojų, žmogau.
Pirma pagauk mane.
Pagauk, jei gali, Vilke.
Pagausiu.
Jis dingo.
Kur jis dingo?
Pro skylę.
Per plauką.
Tu, mažas...
Labas, Patrikai.
Mano vardas Denas.
Aš - policininkas.
Kaip jautiesi?
Kur mamytė?
Jos čia nėra.
Kur Erolas?
Nori valgyt?
Taip.
Tai geras ženklas.
Ko norėtum?
Makaronų? Bulvyčių?
Ledų? Džemo?
Nemėgstu džemo.
Aišku. Tuomet džemo mums nereikia.
Kas namuose ruošia valgį?
Erolas.
O tavo mamytė su Erolu gerai sutardavo?
Nesipykdavo?
Nesibardavo?
Erolas nekeldavo balso?
Ar pameni, ką jis sakė, kai buvo pakėlęs balsą?
Vieną vakarą... jie susibarė.
Kaip susibarė?
Šaukė vienas ant kito.
Dėl ko šaukė?
Dėl pinigų.
Pinigų?
Taip.
Patrikai...
ką jis tada sakė?
Ką jis sakė tavo mamai?
Yra žinių?
Taip. Jis gyja.
Jam viskas gerai?
Ar jis ką nors žino?
Ponia Matis. Man reikia tik faktų.
Jis - geras žmogus.
Labai atsidavęs tam berniukui.
Ponas Matisas neatėjo?
Ne.
Jis dirba.
- Aišku. - Taip.
Dažai dar nenudžiūvo.
- Kas čia? - Septintas puslapis.
Tai kaip tas vyrukas?
Koks vyrukas?
Apie kurį sakiau.
- Tas, iš kirpyklos. - Taip, mes kalbėjom su ponu Demiru.
Jis jūsų nepažino. Neprisimena.
Taigi, štai kas.
Aš su juo kalbėjausi.
Kaip jūsų atmintis? Gal nors kiek grįžta?
Žinai, kaip jie tai vadina?
- Kas čia? - Smurtinis apsipirkimas.
Tai ne aš. Čia kažkokia fotošopinta nesąmonė.
Tai nedalyvavote plėšikavime?
Tiesiog tavo bute radome drabužių
su etiketėmis.
Spėju, turi parduotuvės kvitus, tiesa?
Aš ne vagis.
Atleiskite, kaip tai susiję su byla?
Prisimenate savo barnius su Adelaide?
- Barnius? - Taip. Gal papasakokite apie juos.
- Mes nesibardavome. - Erolai...
Aš noriu jums padėti.
Mano klientas neturi nei smurto artimoje aplinkoje
nei kitokio smurto istorijos.
Taip, ant aukos kūno rastos įkandimų žymės, atitinkančios jūsų dantis, Erolai.
- Įkandimų? - Galite tai paaiškinti?
Liaukitės. Kas tai?
Tą dieną pagalbos tarnybos sulaukė skambučio
dėl triukšmo jūsų bute.
- Ten buvau ne aš! - Sakėte, kad nepamenate.
- Žinau, bet... - Vis tik pamenate?
- Tiesiog žinau tai! Taip. - Tiesiog žinot?
Vadinasi, pamenat?
Gerai.
Gražu.
Matot, ką jie daro? Tyčia mane nervina.
Paklausykite manęs.
Jūs nieko nerasit prieš mane.
Aš mylėjau ją.
Mes ketinome tuoktis.
- Ketinote tuoktis? - Taip.
Kur žiedas?
Jūs tyčiojatės?
Mano mergina negyva! Ir žudikas laisvėj!
Jis kažkur laisvėj, o jūs čia.
Klausinėjate manęs apie žiedus. Liaukitės pagaliau!
Ji mirė! Jos nebėra!
Liaukitės!
Kur dabar?
Į prokuratūrą. Žiūrėsiu, ką jie sakys.
Ar duos mums leidimą pateikti jam kaltinimą.
Puiku. Džiugu girdėti. „Tai ne aš. Aš ne vagis.“
Jėzau. Gimęs meluoti.
Bet tai nereiškia, kad jis žudikas.
Gyvuliai, daugelis jų.
Žinai, ką? Mes pralaimime šį karą.
Ir vėl.
Kas?
Žiūrėk, ką kalbi.
- Taip? - Taip.
Tu kalbi tokius dalykus...
Aš jų nesakau niekam.
DNR ir atspaudai? Kaip jie?
DNR ir atspaudai?
Taip, iš nusikaltimo vietos. Kas dar buvo tam bute?
Visa tai išnagrinėjome vakar.
Atmetėme visus su buvusiais teistumais.
Mes jį sučiupom.
Lisai patiko šunelis?
Asmeniškai, aš nepernešu jo kvapo.
Ji bent jau laiminga.
Taip. Nors taip nepasakyčiau.
Jai dabar sudėtinga.
Vienuolika.
Vienuolika dienų nuo Rentgeno nuotraukos iki kapo duobės.
Žinai, pabaigoje laiko nebeliko niekam.
Denai. Spėju, blogos žinios iš prokuratūros?
Ką jie sakė konkrečiai?
Sakė, kad mes dar nepasirengę kaltinimui.
Mums reikia daugiau daiktinių įrodymų.
Dėl Dievo meilės.
- Tikiuosi, prašysi daugiau laiko? - Taip.
Mes dabar pat pateiksime prašymą.
Tėti, kada grįši namo?
- Greit. - Tėti, šunelis tavęs pasiilgo.
Jau supranti šunų kalbą, taip?
Bose, aš dabar pas viršininką.
Mieloji... Ir? Gavome laiko?
Marsela tavo miegamajame šniukštinėjo po mamos drabužius.
Taip...
Ligoninė atsiuntė
- psichinės būklės vertintoją... - Ką?
...jie mano, kad Erolo būklė - sudėtinga.
Tėti?
Galim laikyti jį dar 24 val...
- 24 val. man nepakaks š... - ...tada arba kaltinimas, arba paleidimas.
24 val.? Man reikia trijų dienų. Pasakyk, kad reikia trijų dienų, blemba.
- Viskas gerai, pone Hegarti? - Jėzau Kristau.
Nelieskit mano žmonos drabužių, po galais, gerai?
Bet jei tau per didelis krūvis, Denai. Jei per mažai laiko,
niekas tau nepasakys nė žodžio, girdi?
Ne. Aš to nesakau.
- Kada grįši namo? - Greit. Grįšiu...
Mes tave palaikom, Denai. Tu tai žinai.
Greit.
Mane palaikot. Gerai.
Gerai.
Spėju, neturėjote laiko pavalgyt, pone, todėl...
Galima mažiau tų „ponų“, dėl Dievo meilės.
Įprotis.
Peržiūrėjau įrodymus. Jums, žinoma, antros nuomonės nereikia...
Bet vis tiek bruksit?
Sakykit. Įdėmiai klausau.
Alibi nėra, kraujas, įkandimų žymės...
- Įkandimų? - Pagalbos skambučiai.
Berniukas bute įvykio metu, pabėgimas
ir avarija.
Sunku suprasti, tiesa? Kas iš tiesų nutiko?
Ar tyčia? Ar jis išprotėjo, blemba?
Nes juk žinot, kad anksčiau jis nieko neskriaudė.
Nė pirštu nepalietė, kaip suprantu.
Aš tik sakau asmeniškai ir objektyviai...
Tai jis.
Denise.
Pone, ką tik kalbėjau su Timu ir Konoru
apie tai, kas ligoninėje lankė įtariamąjį.
Jie sakė „tik mama“.
Daugiau niekas? O tėtis?
Niekas. Jie pasakė taip.
Pone Matisai?
Štai kur slepiatės?
Ką veikiate?
Sodinu augalus.
Sodinate augalus.
Tai gerai, tai progresas, tiesa?
Tyrinėjau Erolo istoriją.
Tarp jūsų, regis, nutiko kažkoks barnis 2005-ais?
Erolas buvo ką tik baigęs mokyklą.
Apie triukšmą pranešė kaimynai.
Nieko ten nebuvo.
Pasak jų, jūs nuolat bardavotės, tėvas ir sūnus.
Eikite sau.
Aš jūsų nepuolu.
Aš stengiausi, kaip tik galėjau.
Aš tuo tikiu. Tai sunku.
Dievas mato, neketinu jūsų apmėtyti akmenimis. Pažadu.
- Mano žmona... - Ką? Išsiskyrė su jumis?
Mirė.
Prieš šešis mėnesius.
Gavau dvi savaites atostogų.
Užjaučiu.
- Vaikų turit? - Vieną.
Dukrą. Jai sunkiausia.
Tai...
ką su ja darot?
Ką aš su ja darau?
O ką daryti, kai žmogui visas pasaulis žlunga?
Nupirkau jai šunį.
- Šunį? - Taip, neva padės.
Darai, ką gali,
kaip išmanai.
Štai. Žiūrėkit.
Iš kur ją gavote?
Radom jos bute. Galite pasilikti.
Noriu pasakyt, tai - kopija. Galit pasilikt.
Ar ji su tuo berniuku dažnai pas jus lankydavosi, padėdavo?
Jai, turbūt, tai daug reiškė.
Taip.
Kaip ji gyveno.
Nei artimųjų.
Augo be šeimos.
Ir jūs.
Tėvas, kurio ji niekada neturėjo.
Jis - mano sūnus.
O ji?
Kas jai padės?
Niekas?
Pone?
Jam buvo septyniolika.
Septyniolika.
Erolui, mano sūnui.
Atėjo namo apsvaigęs, vos ant kojų laikėsi.
Draugai lauke laukia.
„Tėti, man reik pinigų.“
Ką atsakėte?
„Kas, manai, mes tokie? Nebėra pinigų.
Tu visus paėmei.“
Teisme neliudysiu.
Jo darbas?
Jis jums dūrė?
O kaip berniukas?
Kas bus Patrikui?
Po vienu stogu su tuo žmogum...
Tai jis? Jis kaltas?
Nes jei nesi tikras, viskas gerai. Tik pasakyk...
Ne. Jis kaltas.
Visiškai. Šimtu procentų.
Gerai.
Tuomet laikas eina. Turim maždaug septynias valandas.
Psichinės būklės vertintojas nekantrauja,
o prokuratūra laukia, kol atnešim jiems bylą ant sidabrinės lėkštutės.
Tai ką darom dabar?
Erolai.
Noriu pamėginti pažadinti jūsų atmintį.
Dėl visų mūsų.
Taigi, jums leidus, noriu nuvežti jus į butą. Kur ji mirė.
Jūsų advokatas bus su jumis. Nuolat.
Ar gerai?
Eikite.
Gerai.
Kai būsit pasirengęs.
Pažiūrėkime.
SAVAITĖS ŽVAIGŽDĖ PATRIKAS BAROUSAS
- Galiu padėti? - Žinoma.
Štai taip.
- Aš rimtai. - Aš myliu tave.
Ir kaip?
Nieko.
Tikrai?
Gerai.
Dieve. Na ir orelis. Palauk, bičiuli.
- Markai, privaryk automobilį. - Taip? Tuoj.
LISA KADA GRĮŠI NAMO?
- Gerai, eime. - Gerai.
- Rosai. - Taip?
Labai ačiū, kad palydėjai čia. Reikėjo pamėginti.
Apgailestauju, kad nieko neišėjo.
Girdėjau, gyveni Mail Ende?
Už nuodėmes. Žmona ten turi namą. Vėl gyvenu kaip studentas.
Kvaila, kad teko važiuot pirmyn ir atgal, tiesa?
Nieko baisaus.
Ivete, gal pavėžėk poną Kardoną namo, gerai?
Taip, žinoma. Jokių problemų.
Neabejojate?
- Viskas gerai. - Ivetė priveš tave iki durų.
Kur važiuojam?
Ar tau įjungt oro kondicionierių, Erolai?
Kur mes? Maniau, grįžtam į skyrių?
Nerandu telefono. Turiu paieškot bute.
Juk tu nieko prieš?
Erolai? Tavo elektra neveikia.
Gali padėt įjungt man šviesą?
Erolai? Tamsoje telefono nerasiu, Erolai.
Nagi.
Štai. Ačiū.
Ar tu nenorėjai savų vaikų?
Ne.
Ne?
- Nenorėjau. - Ne.
Turėjai Patriką.
Galiu paklausti, kaip jis tave vadino? Erolu? Tėčiu? Tėvu?
Taip. Kartais.
Vadinasi, buvai jam tėtis? Tiesiog tėtis.
Pamenu, mano duktė Lisa
būdama kūdikis prastai miegojo.
- Ir naktimis tas verksm... - Ko jums reikia?
Aš tiesiog ieškau.
- Ieškau savo telefono. - Aš jos nežudžiau.
Prisiekiu Jėzum visagaliu, girdite?
- Aš mylėjau ją. Aš jos nežudžiau. - Viskas gerai.
Mes čia neoficialioj aplinkoj, todėl nereikia čia Jėzaus visagalio.
Tiesiog kalbu.
Pamaniau, gal tau neramu dėl Patriko, supranti?
Taip, einu dėl to iš proto, jei atvirai.
Taip? Ką nori žinoti?
Ar jam viskas gerai?
Jis vos neprarado kojų,
sako, jis nebevaikščios.
Taigi, ne viskas gerai.
O Dieve.
Mane pykina.
Nieko tokio.
Niekas nenuleis rankų, tiesa?
Liaukis. Šiais laikais medicina daug gali. Visko dar gali būti.
Ar jis klausia apie mane?
- Apie tave? - Taip.
Tėtis? Tėvas? Erolas? Ar jis klausia apie tave?
- Aš nežinau. - Tai ką jam pasakė?
- Apie jo mamą? - Taip.
- Alfa Bravo, atsiliepkite. - Velnias. Minutę!
Taip, atleiskite, pone. Supratau...
Kaip pats manai? Jam vos šešeri.
Jos nėra. Nežinau, ar jis pajėgtų tai suvokt.
Bet jis - šaunuolis, tiesa? Jis drąsus, tiesa?
Jis tikras liūtas, tiesa?
Klausykit, aš nebuvau visiškai atviras su jumis.
Jis turėjo džinsus, mergaitiškus, su vienaragiais.
Žinau, tai kvaila.
Jo draugai iš jo juokėsi.
Aš pamaniau, kad paimsiu jam padorius džinsus.
Džinsus. Pavogei.
Taip.
Vadinasi, melavai tada?
- Taip. - Melavai tada?
- Tu melavai? Gerai. - Taip.
Gerai. Ačiū. Tai gerai.
Nes jei pažvelgtum į save iš šono, sūnau,
pamatytum, kad esi mėšle ligi kaklo.
Taigi, klok dabar man tiesą.
Aš neprisimenu.
Gerai.
Aš nekaltas. Aš ne... Turite manimi tikėti.
Aš tikiu tavim. Aš tikiu, kad neprisimeni.
Bet kas tūno tavo viduje, ką sugebi,
tik pats žinai. Ir gal tavo tėtis.
Ką tai turėtų reikšti?
Liaukis. Pagalvok.
Sudaužei mašiną.
Sulaužei berniuką lyg porceliano lėkštę, po galais.
Liaukis tai daręs.
Kodėl? Nes tavo protas tave saugo. Išsijungia.
Tu nežinai, kas mano prote.
- Tas pats kaip ir čia. - Ne.
- Tas pats nutiko čia... - Ne.
- ...tas pats vyksta ir dabar, čia. - Ne.
- Čia. Šią minutę. - Ne!
Ant šios virtuvės grindų. Taip, aš ją mačiau.
Įėjau ir mačiau tai, kas iš jos liko.
Visi suprastų, kad nori ištrinti tai iš galvos.
Kas čia?
Tavo telefonas?
Tai žiauru. Tai tu. Štai ką tu darai.
Atsivedei mane čia, maloniai elgiesi. „Kur mano telefonas?“
Na ir bjaurybė tu. Žinai tai?
LISA NORIU, KAD NEBŪTŲ TAVĘS, NE MAMOS
Aš tau širdį atvėriau, blemba,
o tu čia meluoji man į akis, iškraipai mano žodžius.
Ir tau nusispjaut į mano merginą, taip? Nusispjaut?
- Nusispjaut? - Gerai, eime.
Tu - liga.
Tu ničnieko nežinai apie mus. Apie tai, kas tarp mūsų buvo.
Taip. O kas buvo?
- Tu to net suvokt negali! - Taip. Aš negaliu suvokt, kaip...
- Nuostabu buvo! - Nuostabu.
Žinoma, kad nuostabu. Atleisk man.
Ką aš išmanau apie nuostabius santykius?
Tik tu vienas tai išmanai,
nes tu buvai ne vienas.
Tu turėjai šeimą. Manai, esi tobulas?
Patrikas man pasakojo kai ką kita.
Ką? Tu... Ką?
- Kalbėjai su juo? - Taip.
Tai jo įrašas? Ką jis pasakė? Nagi, duok paklausyti.
- Čia jo balsas. Nori išgirst jo balsą? - Taip.
- Nori išgirst, ką Patrikas sakė? - Taip. Maldauju.
Nori išgirst, ką Patrikas sakė apie tave?
- Taip. - Klausyk.
Ką jis sakė tavo mamai? Ką jis sakė?
Vieną vakarą...
jie susibarė.
Jie susibarė.
Kaip susibarė?
- Šaukė vienas ant kito. - Šaukė.
Dėl ko šaukė?
- Dėl pinigų. - Pinigų.
Pinigų?
Taip.
Patrikai...
ką jis tada sakė?
Ką jis sakė tavo mamai?
Aš nudėsiu tave. Aš nudėsiu tave.
„Aš nudėsiu tave. Aš nudėsiu tave. Aš nudėsiu tave.“
Aš užmušiau Adelaidę Barous.
Dūrei peiliu jai į gerklę?
Taip.
Gal pameni, kur dar?
Į krūtinę.
Kodėl tu...
Kodėl tu ją taip...
sumaitojai?
Ar nutuoki?
Man nučiuožė stogas.
Nučiuožė stogas?
Nučiuožė stogas.
Sveiki. Čia Patrikas.
BLUBERDO VAIKŲ NAMAI
Kai kurių dalykų tavęs nemoko.
Tu juos tiesiog supranti.
Ir kartais, jei tenka labiau pasistengti,
nėra nieko gėdinga.
Prakeiktas Judas. Aš sakiau. Įspėjau tave.
Ji išplatino tai internete.
- Ką? Apie ką kalbi? - Štai, žiūrėk.
Jis turėjo draugę, seniai. Tokią pat kaip aš.
Aišku, ir...
Kvaila karvė niekad neklauso.
- Tai ne aš. - Nesuteikia jam...
Jis dūrė jai daug, daug kartų tuo pačiu peiliu, kuriuo yra dūręs ir man.
Ir ji dabar negyva.
Vienas vyras gavo 24 metus už jos nužudymą.
Labai prašau, pasakyk man
- savo vaikino vardą. - Ne.
Ir sako, kad tas vyras dabar kali
Vaitkrose...
Sako, kad jis nevykėlis ir kad...
Išvertė Egidija Namavičė