Лятото, когато тя почина.
Трудно е да се опише.
Ако не си го преживял.
Знаете ли какво дели реда от хаоса?
Стъкло, дебело пет милиметра.
Разкарайте се!
Толкова са дебели витрините на магазините.
Назад!
Онова лято се чупеха витрини.
Вечер след вечер, пак и пак.
И твоят човек Еръл не остана по-назад.
И после, три седмици по-късно,
се оплаква съседка.
В апартамента долу се карат.
Тя пищи.
Той изби вратата с крак!
Гледай напред.
Към мен. Гледай напред. - Пат?
От пожарната сме. Не се движи.
Гледай в мен. - Пат, събуди се.
Събуди се. Пат, хайде.
Пат!
Плашиш го.
Значи ти харесва? Лиза?
Да. Много.
Е, какво ще кажеш? Татко?
Татко?
Да. Сега го гледам.
И? - Добро е. Много е добро.
Но помниш какво се разбрахме, нали?
Вече е твой. Ти трябва да го разхождаш.
И да го храниш. Сега ти отговаряш за него.
Страхотно е, че искаш да го задържиш.
В това няма нищо лошо.
Не е лошо.
Лиза?
За майка ти.
Тя искаше само да си щастлива.
Кога ще си дойдеш от работа?
Няма да се бавя.
И вчера така каза. И онзи ден.
Скоро. Обещавам.
Лека нощ, тате.
Лека нощ, миличка.
Еръл Матис, арестувам те за убийството на Аделейд Бъроус.
Казаното може да се използва срещу теб.
Оставете го!
Пати! - Белезниците.
Пати. - Спокойно, миличък.
Мърдай. - Мамо!
Идвам с теб.
Идвам.
Арестували сте приятеля й. Ясно.
Отгоре ни притискат. Имаме 24 часа.
Заставаме зад теб, Дан. - В какъв смисъл?
С какво е по-различен този случай? - Ами има лек натиск.
Натиск ли? Защо?
Искат да послужи за назидание. Напоследък репутацията ни куца.
Назидание? Заради бунтовете. - Замисли се.
Пет нощи грабежи и палежи и кой знае колко криминални щети.
Боже.
Защо да не преобърнем нещата? Това е идеята.
Да ги сплашим.
Да изкараме тях лошите. Така ли? - Не.
Просто ти давам контекст. Както решиш.
Кръв по ръцете и дрехите?
МАНИНГАМ ФЛАТС
Да, кръвта на жертвата.
Това не значи, че я е наръгал той. Може да я е взел в обятията си.
Да бе. - Те това ще кажат.
КАТАСТРОФА МАТИС
Той кара. Детето е отзад. - И тряс.
Прояви на насилие?
Съседите са викали полиция през 2005 г. Бил е тийнейджър. Няма последици.
Може ли да видя доклада? - Да.
Свада с баща му. Бащата не е повдигнал обвинение.
Посягал ли е на жертвата? Или на предишна партньорка?
На детето? - Патрик.
Да му е посягал? - Не.
То е било заключено в спалнята. Ключът липсва.
Сигурно е чул целия този ужас.
Тя няма семейство? - Не. Отгледана е в дом, знаеш как е.
И детето не е от него? - Не е.
Патрик е резултат от пиянска забежка за една нощ.
Поредната. - Явно си пада по черни.
Стига де, не беше упрек. Всеки си има тип.
Освен мен. Аз не подбирам.
Да, добре, ще представим записите от камерите.
Искам показания от подалата сигнала. Да докажем, че е бил в апартамента.
Да разберем кой е бил там и дали някой има прояви на насилие.
Искам цялата ДНК от апартамента. Искам, искам, искам.
Докато доказателствата са още там.
Може той да си признае. - Може.
Шефе, извинявай, но какъв ти е проблемът?
Проблемът ми ли, Тони? До каква степен е пострадала.
Следи от ухапване? Те не се появяват просто така.
Този не носи дори нож.
Не знаем. - Така ли?
Спиран е и е обискиран девет пъти. Девет. Никога не е носил нож.
Така че проблемът ми, Тони, е, че искам да ми покажеш фактите.
Покажи ми предишни прояви на насилие.
Нали? Разбрахме ли се? Чудно.
Преди да започнем, клиентът ми
е подготвил кратко изявление, което иска да прочета.
"Ще съдействам за разкриването
на убийството на партньорката ми Аделейд Бъроус от 20 септември 2011 г.
Но в резултат на травмата от смъртта й,
не помня нищо от влизането ми на домашния адрес,
ап. 616 в Манингам Флатс, до идването ми в съзнание в болницата."
Добре, разбрах.
Но не виждам ЯМР да показва физическа травма на главата.
Разбирате ли защо сте тук, г-н Матис?
Партньорката ви от 5 години, Аделейд Бъроус,
загина от прободни рани в общото ви жилище,
ап. 616 в Манингам Флатс.
В часа на убийството на г-ца Бъроус г-н Матис не е бил в апартамента.
Търсел си е работа.
Работа?
Значи си спомняш? - Отпреди това.
Добре. Къде си бил? - "ВИП Подстрижки". Бръснарница.
Бръснарница.
Видя ли се с някого там? Говорихте ли?
Да. - Мъж на име "Мостафа Демир".
Мостафа Демир.
Защо не знаехме за това? - Говорих с Кардона, преди да влезем.
Не спомена нищо за алиби.
Заминавайте и двамата. Издирете този Мостафа.
Няма да те разочароваме, шефе. - Не, Ким. Искам фактите.
По-добре да ги установим сега, отколкото по средата на разследването.
Сър, заместник-комисаря е на телефона. Звъни за трети път.
Дан, командир Блум е. Чудесно е, че има арест.
Пожелавам ти късмет.
Знаеш, общественото внимание е насочено към нас.
Тате, къде си?
ПОКАЗАНИЯ НЕ БИЛ НА СЕБЕ СИ
Щеше да говориш с Марсела за омлета.
Дан. Пак е Лори.
Ако ти трябва нещо... - Какъв омлет?
За омлета! Сетих се.
Ще ми дадеш ли Марсела? - Добре.
Благодаря. - Гл. инсп. Хегарти.
Аз съм от пиар отдела. Относно формулировката на...
Марсела. - Ало?
Говорихме за това. Без домати. - Без домати?
Да, никакви.
Дан, пак съм аз. Ще го обвиним ли?
Ще ми дадеш ли пак Лиза? Много ти благодаря.
Миличка, оправих нещата. Говорих с нея.
Кога си идваш?
Скоро.
Сър, Мостафа Демир е в стая 4.
Тони и Ким питат вие ли ще го разпитате, или те да действат?
Да.
Да - вие? Или те да действат?
Те да действат. Дениз?
Разбери от дежурните кой го е посещавал в болницата?
Баща му ходил ли е? За колко време, колко често?
Хегарти.
Обажда се Джули от болница "Св. Лука". Патрик Бъроус дойде в съзнание.
Как е той?
По-добре, отколкото беше преди 24 часа. Вече е в съзнание.
Сигурно прибързвам, но може ли да поговоря с него?
Ще питам медицинския екип. Момент.
Увеличете звука от стая 4. - Да, сър.
Ще ти покажа едни снимки, приятел.
Ако въпросния ден си видял някой от тези хора,
отбележи с маркер снимката му.
Нямаме цял ден. Разпознаваш ли го?
Този, така ли?
Благодарим, г-н Демир.
Гл. инсп. Хегарти? - Да.
Д-р Конър разреши, но само за няколко минути.
Благодаря. - За нищо.
Свободен си.
Хайде, върви.
Размърдай се малко, приятел.
Първо трябва да ме хванеш.
Хвани ме де, Вълчо!
Ами сега?
Той изчезна.
Къде изчезна? - През дупката.
За малко!
Ах, ти, малък...
Здрасти, Патрик.
Аз съм Дан. Полицай съм.
Как си? - Мама къде е?
Няма я тук.
Къде е Еръл?
Гладен ли си? - Да.
Това е добре.
Какво ти се яде?
Паста? Пържени картофки?
Сладолед? Желе?
Не обичам желе.
Ясно. Никакво желе тогава.
Кой готви у вас?
Еръл.
И се разбират с майка ти, а?
Няма викове и караници?
Чувал ли си Еръл да й вика?
Помниш ли какво каза и какво направи, като се развика?
Една вечер се скараха.
Как се скараха? - Крещяха.
За какво си крещяха?
За пари.
За пари? - Да.
Патрик...
Той какво каза?
Какво каза на майка ти?
Нещо ново?
Да. Подобрява се.
Той добре ли е?
Знае ли нещо? - Г-жо Матис, интересуват ме фактите.
Той е добър човек. Отдаден е на това дете.
Г-н Матис няма ли го?
Не.
Отиде да си доработи.
Разбирам. - Да.
Топъл, топъл.
Какво е това? - Седма страница.
А човекът?
Кой човек? - С когото говорих тогава.
В бръснарницата. - Говорихме с г-н Демир.
Не те помни.
И пак стигаме до същото. - Видях се с него. И говорихме.
НОВИ СНИМКИ ОТ БЕЗРЕДИЦИТЕ
Ти спомни ли си нещо?
Знаеш как му викат, нали?
Какво е това? - Викат му насилствено пазаруване.
Това не съм аз. Подправено е.
Не си участвал в грабежите?
Но в апартамента ти открихме дрехи, които още са с етикета.
Предполагам, пазиш касовите бележки. - Не съм крадец.
Извинете, каква е връзката с обвинението?
А караниците с Аделейд?
Караници? - Да, кажи ми за тях.
Не сме се карали. - Еръл.
Искам да ти помогна.
Клиентът ми няма предишни прояви на насилие.
По жертвата има следи от ухапване, които съвпадат с твоята захапка, Еръл.
Ухапване? Стига. - Ще ми обясниш ли?
Има свидетел, който е подал сигнал, че някой е бил агресивен у вас същия ден.
Не съм бил аз! - Нали не помнеше?
Да, но... - Откъде знаеш?
Просто знам. - Знаеш?
Значи помниш?
Ясно! Страхотно.
Виждаш ли това? Искат да ме ядосат.
Чуйте ме сега.
Не мен трябва да арестувате.
Аз я обичах.
Щяхме да се женим.
Да се жените? - Да.
Къде е пръстенът?
Шегувате ли се?
Приятелката ми е мъртва! Убиецът й е някъде там на свобода!
А вие просто си седите тук!
Да ме разпитвате за пръстен. Стига, хора!
Нея вече я няма! Край!
Стига!
И сега?
Ще се видя с прокурора. Да видим ще ни позволят ли да го обвиним.
Добре. Дано. "Не бях аз. Не съм крадец."
Леле! Лъже, та се къса.
Това не го прави убиец. - Повечето от тях са животни.
Казвам ти, губим войната.
Сега внимавай. - За какво?
Мери си приказките.
Така ли? - Да.
Понякога ги говориш едни. - Е, не пред всеки.
ДНК и отпечатъци, докъде сме? - В смисъл?
От местопрестъплението. Кой друг е бил в апартамента?
Вчера ги проверихме.
Всички криминално проявени имат алиби. Пипнали сме виновника.
Лиза радва ли се на кученцето? - Мен ме дразни миризмата.
Поне тя е щастлива. - Чак пък щастлива.
Много й се насъбра.
Единадесет.
Единадесет дни от рентгеновата снимка до гроба.
Всичко се случи прекалено бързо.
Дан. Лоши новини от Прокуратурата, а?
Какво точно казаха? - Да.
Още не можем да го обвиним. Искат улики, доказателства.
За бога.
Измоли ли още време? - Да, сега подаваме искането.
Тате, кога си идваш?
Скоро. - Липсваш на кученцето.
Вече разбираш кучешки ли?
Шефе, с надзирателя съм. - Удължиха ли ни срока?
Марсела рови из дрехите на мама.
Ясно.
Дойде психологическата оценка. - Какво?
Имало риск за Еръл.
Тате?
Можем да го задържим 24 часа.
Само? - Ако няма обвинение, е свободен.
24 часа? Кажи му, че ми трябват три дни.
Какво има, г-н Хегарти? - Не пипай дрехите на жена ми, ясно?
Кажи, ако не успяваш, Дан, няма да ни паднеш в очите, спокойно.
Не, не казвам това.
Кога се прибираш? - Скоро. Идвам си.
Заставаме зад теб. Знаеш.
Скоро.
Заставате зад мен. Ясно.
Добре.
Предположих, че сте забравили да ядете, сър.
Стига с това "сър".
По навик.
Прегледах уликите. Не че ви трябва второ мнение.
Но ще го чуя, нали?
Давай. Слушам те.
Липсата на алиби, кръвта, следите от ухапване.
Следите? - Обаждането.
Това, че детето е било там, бягството от местопрестъплението,
катастрофата, всичко.
Пак не е ясно какво се е случило, нали?
Предумишлено ли е, или е пристъп на ярост?
Преди не й е посягал. Не е докоснал никого с пръст.
Всичко сочи, че... - Сме заловили извършителя.
Дениз.
Сър, питах Тим и Конър кой го е посещавал в болницата.
Казаха "само майката".
Никой друг? Бащата? - Никой. Това казаха.
Г-н Матис?
Тук ли се усамотявате?
Какво правите? - Засаждам.
Засаждате.
Добре, има развитие, нали?
Прегледах досието на Еръл. Имали сте някакво спречкване през 2005 г.
Тъкмо е завършил училище.
Съседите са съобщили за свада. - Беше дреболия.
Казаха, че често чували спорове между баща и син.
Ама че сте!
Не се опитвам да го очерня. - Направих каквото можах.
Вярвам ви. Не е лесно.
Бог ми е свидетел, не съм дошъл да ви критикувам.
Съпругата ми... - Разведе се с вас ли?
Почина.
Преди шест месеца.
Дадоха ми две седмици отпуска по скръб. - Много съжалявам.
Деца? - Едно.
Дъщеря. На нея й е най-тежко.
И как...
се справяте с нея?
Как се справям?
Какво правиш, когато нечий свят се срине?
Купих й куче.
Куче? - Това оправя нещата, нали?
Ами правим каквото можем.
Където можем.
Ето. Вижте.
Откъде взехте това?
От апартамента й. Можете да я задържите.
Дубликат е. Задръжте я.
Тя идваше ли често тук с детето? Помагаха ли ви?
Сигурно е било важно за нея.
Да.
А вижте какво й се случи.
Няма си никого.
Влачат я по домове.
Но попада на вас.
Бащата, който не е имала.
Той ми е син.
Ами тя?
На нея кой ще помогне?
Никой?
Господине?
Беше на 17 години.
Седемнадесет.
Еръл, синът ми,
се прибра надрусан като куче.
Приятелите му го чакаха отвън.
"Татко, дай ми пари."
Какво му казахте?
"Не виждаш ли? Нямаме пари.
Ти вече ги взе."
Няма да свидетелствам.
Той ли беше?
Той ли ви прободе?
А какво ще стане с детето? С Патрик?
Бил е там, когато е станало.
Той ли е? Той ли е извършителят?
Ако не си сигурен, няма проблем. Само кажи.
Не. Той е бил.
Абсолютно. Сто процента.
Добре тогава.
Да не губим време. Имаме не повече от седем часа.
Психолозите нямат търпение,
а Прокуратурата иска да й поднесем всичко на тепсия.
Е, как действаме?
Еръл.
Искаме да ти помогнем да си спомниш.
Заради всички.
Ако си съгласен, да идем до апартамента, където тя умря.
Адвокатът ти ще бъде неотлъчно до теб.
Става ли?
Минавай.
Добре. Хайде.
Когато си готов.
Я да видим.
ЗВЕЗДА НА СЕДМИЦАТА ПАТРИК БЪРОУС
Може ли да помагам? - Разбира се.
Точно така.
Сериозна съм. - Обичам те.
Нещо?
Не. Нищо.
Нищо?
Добре.
Боже, не спря да вали. Чакай малко.
Марко, докарай колата отстрани. - Добре.
ЛИЗА КОГА СЕ ПРИБИРАШ?
Да вървим. - Добре.
Рос. - Какво има, приятелю?
Благодаря, приятелю. Струваше си да пробваме.
Съжалявам, че не помогна.
В "Майл Енд" ли каза, че живееш?
За наказание. Жена ми взе къщата. Пак живея като студент.
Ще е тъпо да биеш толкова път два пъти. - Няма проблем.
Ивет, би ли закарала г-н Кардона до тях?
Разбира се, няма проблем. - Ако си сигурна.
Да. - Ивет ще те остави пред вас.
Къде отиваме?
Да пусна ли климатика, Еръл?
Какво става? Мислех, че ме връщате в килията.
Няма ми телефона. Трябва да се върна. - Става, нали?
Еръл? Лампата не работи.
Ще ми помогнеш ли да светна?
Еръл? Не мога да си намеря телефона в тъмното.
Хайде.
Това е друго. Благодаря ти.
Не си ли искал свои деца?
Не.
Не?
Не ми трябваха. - Не.
Имал си Патрик.
А как ти викаше - Еръл, татко, тате?
Да, понякога.
Бил си баща. Обикновен баща.
Помня че Лиза, дъщеря ми, като бебе имаше проблеми със съня.
И нощем викаше... - Какво искате?
Просто търся.
Търся си телефона. - Не съм я убил.
Кълна се във Всевишния. Аз я обичах. Не съм я убил.
Говорим си неофициално, не намесвай бог.
Реших, че може да си загрижен за Патрик.
Всичко това не ми дава мира.
Така ли? Какво се питаш?
Той добре ли е?
Запази краката си, но ще остане инвалид.
Така че - не. Не е добре.
О, боже.
Гади ми се.
Спокойно, няма да губим надежда, нали?
Днешната медицина прави чудеса. Всичко е възможно.
Той пита ли за мен?
За теб? - Да.
За тате, татко, Еръл? Дали пита за теб?
Не знам. - Какво са му казали?
За майка му ли? - Да.
Тук централата. - Минутка.
Извинете, сър. Разбрано.
Какво да му кажат? Та той е на шест.
Нея вече я няма. Не знам какво разбират на тази възраст.
Но той е страхотно хлапе, нали? Смел е, а?
Смел като лъв.
Вижте, не бях съвсем честен по-рано.
Той имаше едни дънки, момичешки, на еднорози.
Постъпих глупаво.
Подиграваха му се и исках да му взема по-нормални дрехи.
Дънки? От размириците.
Да.
Значи по-рано излъга?
Да. - Тогава излъга?
Излъга? - Да.
Това е добре. Благодаря ти. Това е добре.
Защото, ако се огледаш, синко, ще видиш, че си в трудна ситуация.
Време е да ми кажеш истината. - Не си спомням.
Добре.
Не съм го направил. Повярвайте ми.
Вярвам ти, че не помниш.
Но какво ти е отвътре, на какво си способен,
само ти си знаеш, може би и баща ти.
Какво намеквате с това? - Стига, замисли се.
Ударил си колата.
Счупил си детето като съчка.
Престанете с това.
Защо? Защото мозъкът ти те предпазва. Блокира случката.
Не знаете какво ми е в главата.
Каквото и тук. - Не.
Това се е случило. - Не.
Случва се и сега. - Не.
Точно тук. - Не!
На пода в кухнята. Да, аз я видях.
Влязох и я заварих безпомощна.
Нищо чудно, че искаш да го изтриеш от паметта си.
Какво беше това?
Телефонът ви ли?
Колко безсърдечно! И типично. Така действате вие.
Водите ме тук, правите се на мил. "Телефонът ми го няма".
Отвратителен сте, знаете ли?
ЛИЗА ДА БЕШЕ УМРЯЛ ТИ, НЕ МАМА
Аз ви споделям болката си,
а вие стоите и ме лъжете, извъртате думите ми.
И въобще не ви пука за момичето ми, нали? - Достатъчно, хайде.
Вие сте покварен.
Не знаете нищо за нас, какво имахме. - Какво сте имали?
Въобще разбирате ли? - Не разбирам как...
Беше красиво! - Било красиво.
Ама разбира се. Извинявай. Какво разбирам аз от красиво?
Само ти ги разбираш тези неща, само ти имаш семейство!
Мислиш се за перфектен, нали? Обаче не това чух от Патрик.
Какво? Говорили сте с него? - Да.
Има запис ли? Пуснете ми го.
Искаш да чуеш Патрик ли? - Да, моля ви.
Питаш какво каза за теб ли? Слушай. - Да.
Той какво каза? Какво каза на майка ти?
Една вечер...
се скараха.
Скараха се.
Как се скараха?
Крещяха. - Крещяха.
За какво си крещяха?
За пари. - За пари.
За пари? - Да.
Патрик.
Той какво каза?
Какво каза на майка ти? - Ще те смачкам. Ще те смачкам.
"Ще те смачкам. Ще те смачкам. Ще те смачкам."
Аз убих Аделейд Бъроус.
Наръга я в гърлото?
Да.
Само там ли?
Гърдите.
Защо?
Защо я нарани?
Защо така жестоко?
Имаш ли представа?
Изпуснах си нервите.
Изпусна си нервите?
Изпуснах си нервите.
Здравейте. Това е Патрик.
ДЕТСКИ ДОМ "БЛУБЪРГ"
На някои неща няма кой да те научи.
Те се подразбират.
И някой път, ако се наложи да се постараеш повече,
в това няма нищо лошо.
Тази е Юда! Предупредих те. Пуснала е всичко в интернет.
За какво говориш? - Виж.
Преди време имал друга. Пак латино.
И? - Нарича я тъпа кучка. Не го слушала.
Не съм го пуснала аз.
Наръгал я много пъти със същия нож, с който наръга и мен.
И вече е мъртва.
Друг излежава 24 години за убийството й.
Моля ви. Как се казва? - Не, не.
ОБАЖДАНЕ ОТ "ХЕЙЗ ЛЕЙН" #СВОБОДАЗАЕРЪЛ
Той не спира да повтаря как този, в "Уайткрос",
бил голям загубеняк и че...
Превод на субтитрите Северина Цанкова