www.titlovi.com
Nešto nije u redu sa mnom.
Neka praznina.
Mislila sam da je počelo kada mi je sestra umrla,
ali sada mi deluje kao da je nešto veće.
Samo... praznina.
Ili mi je možda samo dosadno.
Pošalju mi zadatak, prijavim se, odjavim se, znaš?
Bavim se čišćenjem.
Ove nedelje Malezija, sledeće, ko zna.
Mislila sam da je rešenje da se posvetim poslu.
Ali nisam fokusirana, nisam srećna i nemam svrhu.
A bez svrhe samo tečem, kao reka.
Ili kao uvelo lišće.
Ili kao uvelo lišće u reci.
Šta misliš da je bo... Ej!
Nisi me ni slušao. Kao da su ti misli odlutale.
Ma, svejedno.
Beskoristan si mi ako ne možeš da me provedeš kroz ono za prepoznavanje lica.
Zdravo. Možeš li da mi pomogneš da uđem tamo?
Ne?
I ti verovatno imaš svoje probleme.
Pa, nisu napisali kako da uništim dokaze na zadatku.
Biće gadno. -Stoj tamo!
Zdravo.
E, to je lice koje otključava skener.
Da li te je Valentina poslala?
Ovo istraživanje je vlasništvo OXE grupe.
Reći ćeš mi da ne razumem. -Ne razumeš.
Otkrili smo nešto važno. -I da ste otkrili nešto važno.
I da će to promeniti svet. -Ne, ne, ne. Može da okonča svet.
Bla, bla, bla. -Valentina ne razume šta se ovde dogodilo.
Vidi, okrivi američke vlasti za to dosadno istraživanje.
Sad moramo da se rešimo svega ovoga. Misliš da volim da primam naređenja?
Da idem s posla na posao i sve vreme radim jedno te isto?
Ne radi to. Ja ne bih to uradila.
Uvek otimanje za pištolj.
O, Bože.
Ti pucaš, ja se izmičem.
O, moj Bože.
Reci Valentini da pravi veliku grešku.
Uvek usrano ciljate.
Uvek bude kolateralne štete.
Pokušaš da izgovoriš poslednje reči...
Projekat Sentri nije ono što ona misli. -Ali polako toneš u san...
O, dođavola. Trebalo mi je to lice.
U redu. Zadatak je... Čekaj, samo trenutak.
Zadatak je završen.
Šta je sledeće?
Poslaniče Barns, kao novi kongresmen, šta mislite o današnjem saslušanju?
Pa, nisam u odboru za opoziv, ali glasine o zloupotrebama su, veoma zabrinjavajuće.
One su, veoma, veoma ozbiljne i zabrinjavajuće.
A mislim da moji birači iz Bruklina zaslužuju bolje,
zato ćemo razjasniti ovu, stvar koja nas brine.
Hvala vam.
Danas se odbor sastaje da ispita funkcionerku pred vama.
Pokrenut je postupak za njen opoziv.
A kad izglasamo opoziv, trajno ćemo je ukloniti sa položaja.
Molim vas, navedite svoje ime za zapisnik.
Valentina Alegra de Fonten.
Gospođice Fonten... -Ne.
Nego "de Fonten". Zaboravili ste ono "de".
Gospodin Anderson, na primer, je sekretar za odbranu, a ne sekretar za "branu".
Gospođice de Fonten.
Trenutno obavljate funkciju direktorke CIA-e, je li to tačno? -Tačno je.
A pre toga ste bili predsednica odbora OXE grupe?
Da. Mada sam se potpuno povukla iz OXE-a od kada sam stupila na dužnost.
Sada sam član odbora samo u svojstvu strateškog savetnika.
A na osnovu tog strateškog savetovanja, OXE grupa zadržava značajan udeo
u neregulisanim laboratorijama u stranim zemljama
i navodnim eksperimentima na ljudima.
Sve to kao deo ilegalne operacije za razvoj vaše sopstvene superosobe.
Mogu li sada da govorim, kongresmene? -Možete.
Pre svega, nemam vremena da se bavim ovim tračevima i glasinama.
Trenutno postoje brojne odmetničke države čije tehnologije daleko nadmašuju naše.
I setite se da nam se prethodni predsednik pretvorio
u jarko crveno nadljudsko čudovište koje je zamalo uništilo ovaj grad.
Osvetnici neće ušetati na ova vrata.
Nemamo više pouzdane heroje.
Zato je obaveza na meni, na nama, na američkoj vladi, da zaštitimo naše građane.
A, znate... -Gospođo direktorko.
Sve što sam radila na svojim funkcijama, u OXE-u ili u CIA-i,
radila sam imajući taj cilj na umu.
Red. Gospođo direktorko.
Zvanično odbacujem ove predloge za opoziv.
Ovo je partijsko gubljenje vremena.
I vaš lov će ostati bez rezultata, bez obzira na to u koji ćošak zavirite.
Znači, neće vam smetati da ovaj odbor nastavi istragu?
Naravno da neće.
Sranje. Moramo da sklonimo sve ovo odavde što pre.
Jasno. Za sada su uklonili sve studije slučajeva...
U redu, samo uklonite sve ono što bi moglo dovesti do opoziva ili zatvora.
Razumem. Nema zatvora.
Šta je s našim tajnim operacijama na terenu? Jesu li svi tragovi uklonjeni?
Pa, tragovi jesu, da, ali sve ostalo gori.
Šta? Možeš li to, molim te, da kažeš normalno?
U redu, jedna operativka je digla u vazduh celu laboratoriju usred Kuala Lumpura.
Ma, kako god. Jesu li poslati novi zadaci?
Jesu, gospođo. Svi su ih potvrdili osim jedne.
Gde je ona?
Eno ga Brežnjev. Kako samo nehajno mašu.
Skloni mi se s puta. Skloni mi se...
Kliknuo sam "ostavi ispred vrata".
Tvoju neposlušnost ću prijaviti sedištu Dordeša.
Alekseje, ja sam. Otvori.
Jelena?
Samo trenutak!
LIMUZINA CRVENI STRAŽAR
"Štiti vas od dosadne večeri".
Jelena! Baš mi je drago što te vidim.
Ćao, tata.
Izvini što si čekala.
Imao sam važan poziv. Izuzetno poverljiv.
Koliko je već prošlo, a? Godinu dana?
Vau, da, valjda. Valjda stvarno toliko.
Zauzet si poslom? -O, da.
Da, mnogo... mnogo posla.
I ja. -Previše gvožđa u vatri.
Obezbeđenje. Posao sa limuzinom.
Ne bi verovala kakve važne ljude upoznajem kao vozač.
Dakle, osećaš se ispunjeno?
O, da. Da, baš onako ispunjeno. Do vrha.
Selidba u Vašington bila mi je najbolja odluka u životu.
Zar ovo nije tehnički Baltimor? -Ne. Baltimor počinje od sledećeg bloka.
Ali zašto to pitaš? Šta te dovodi ovamo?
Pa, htela sam da popričam sa tobom o Valentini.
U redu. Novi zadatak.
Dođeš Crvenom stražaru, hoćeš malo pomoći.
Ne, nego... Mislim da ću da dam otkaz.
Šta?
Zapalio bih grad do temelja samo da radim za nju.
Šta? Malopre si rekao da si ispunjen.
Lena, lagao sam. Pogledaj oko sebe. Jadan sam. Daj mi njen broj.
Nema šanse. -Daj mi. Nazovem je, koristiću... -Alekseje, stani, stani.
Lena! Lena, šta nije u redu?
Svetlost u tebi je slaba čak i po istočnoevropskim standardima.
Samo se pitam, znaš ono, koji je smisao?
Svega ovoga?
Smisao rada je slava i bogatstvo.
Bogatstvo kupuje prijatelje, i ljubav, i gomilu kul odeće.
U redu. Hvala ti. -U redu, u redu...
Ma, nebitno, nema veze. -Ne, ne, ne. U redu.
Hoćeš da znaš kada sam stvarno bio srećan? -Da, molim te.
Kad sam služio svojoj domovini kao heroj.
Spašavao civile na ulicama. Slušao klicanje mase.
Kada su me obožavali kao Boga.
Nema uzvišenijeg poziva.
Tvoja sestra je to delimično shvatala.
Možda je vreme da i ti kreneš njenim putem.
Zašto si izložio ovu sliku?
Bile smo baš loše.
Bile ste srećne.
Spremiću ti nešto.
Znaš, i dalje sam supervojnik u punoj snazi.
Možda možeš da kažeš neku lepu reč o meni Valentini, a?
U redu, Val. Javljam se na dužnost. Koji je moj sledeći zadatak?
Hvala, gospođice Belova. Počela sam da brinem.
Posle ovoga, ipak, treba mi promena.
O, stvarno?
Da, možda nešto gde sam više u kontaktu sa javnošću.
Zanimljivo. Jelena je spremna za pojavljivanje pred kamerama?
Da, ovo mi jednostavno više ne prija.
U redu, pa, znaš da volim da promovišem žene.
Završi ovaj poslednji zadatak za OXE i imamo dogovor.
U redu?
U redu.
Jedan skladišni objekat, trezor, ukopan je u planinu, milju duboko.
U njemu se čuva sva najosetljivija imovina OXE grupe.
Stigla je dojava da jedna odmetnuta agentkinja
sa savršenim sposobnostima da me opljačka
ima nameru, eto, da me opljačka.
Treba da pratiš metu unutra i otkriješ šta namerava da ukrade.
Dodaću tvoje biometrijske podatke u sistem i imaćeš pun pristup.
Kad ustanoviš šta krade, imaš odobrenje da je eliminišeš na licu mesta.
I onda, nema problema.
Znaš, možemo te prikazati kao jednu od dobrih.
Prosto je, stvarno. Samo jedna mala meta, a onda si gotova.
Šta se dešava?
Ti čak ni nisi moja meta. -Ali ti jesi moja.
Nisam ovde zbog tebe.
Tu si. -I šta sad?
Ma, ajde, saberi se.
Skloni mi se s puta.
O, Bože.
Da li je stvarno mrtva?
Ne, ne. Zdravo, hej.
Ja sam... Ja sam Bob.
Da, ovo su originalne lisice Čitaurija.
Hitna služba ih je našla posle Bitke za Njujork.
Došle su uz novu zgradu.
Podsećaju nas da, naravno, padnemo, ali da se uvek ponovo podignemo.
Tako je. -To obožavam. Da.
To je vrlo inspirativno. -Hvala vam, kongresmene.
Baš mi je drago što ste ovde.
Da, divan lažni događaj, Val. "Fond za porodice spasilaca."
Da. -Baš slatko. -Slatko?
Ovo neće doneti dovoljno glasova da vam spasi zadnjicu.
U redu. Možeš li ga dovesti, Mel? -Naravno. -Hvala ti.
Ova kičasta Osvetnička propaganda zaudara na očaj.
Da to stvarno mislite, ne biste bili ovde.
U strahu ste jer je pretres mog kabineta pokazao da je sve čisto.
Besprekorno čisto.
Kao da je neko panično uklonio sve dokaze.
Ili kao da je neko bio potpuno nevin.
Bez dokaza, ovo sa opozivom je na staklenim nogama.
Izvinite Kongresmene. -Okrenite se.
Baš sjajno. -Hvala.
Hvala vam puno. -Najlepše hvala.
U ČAST NJUJORŠKIH HEROJA
Šta misliš?
Ćao. -Mel, zar ne?
Sve ti ovo sigurno deluje kao davna istorija.
Znaš, Kirkegor je rekao da se život može razumeti samo unazad.
Istina. -Zaista?
Ne znam, zapravo. -Ipak zvuči dobro.
On je, ipak, verovao da je na pojedincima da stvaraju vrednosti.
Znam ko ste i šta radite.
A šta to radim? -Obrađujete me.
Pokušavate da me pridobijete.
U redu, vidi... Kažeš da znaš ko sam.
Pa samim tim znaš moju priču i znaš da nisam mogao da biram za koga radim.
Ali ti možeš.
Moram da pazim da Valentina ostane u okviru rasporeda.
Šta je ovo? Vaše smeće? -To je moja vizit karta.
U slučaju da ti zatreba pomoć, ili,
znaš, ako poželiš da podeliš neke tajne, skrivene dokaze.
U redu. Doviđenja.
Ko si ti?
Ja sam Bob. Kao što rekoh. Ja sam... Da. Bob.
O, Bože. Prestani da govoriš "Bob".
Ko te šalje, Bobe? -Niko. Zašto bi me iko slao?
Zar vas... Vas šalju?
U redu, nisam sigurna šta se ovde zbiva, ali smarate, a moj posao je završen, pa...
Ali vidiš, moj posao je da te držim na oku.
Tako da, ne, više ne ideš nigde. -Znači, držiš je na oku, a?
To je samo pristojna fasada za osobu koja krade od OXE-a.
Ja ne kradem. Ona krade.
U redu.
Jasno je da smo svi radili za Valentinu u nekoj vrsti tajnih operacija.
Da. Pa? -Pa, sve ove stvari su tajne OXE-a. Ali i mi smo.
Što nas čini teretom kojeg će se rešiti bez razmišljanja.
Govori u svoje ime.
Mi smo dokazni materijal, a ovo je rezač papira.
Hoće da nas se reši.
Tvoja teorija škripi. -O, molim te. Nastavi.
U redu. Hajde da pogledamo činjenice.
Ozloglašena Duh.
Odbačena od ŠTIT-a, koju sada juri 15 država?
A ova tamo mrtva uništila je pola Budimpešte.
Ne pričaj o njoj tako. -A ti, bivša atentatorka Crvene sobe.
Samo Bog zna koliko krvi imaš na rukama.
Prilično je smešno to čuti od Kapetana Amerike s buvljaka.
Za tvoju informaciju bio sam zvanični Kapetan Amerika, pa...
Da, na ono, dve sekunde.
Pre nego što si javno ubio nedužnog čoveka na ulici.
Jesam li to dobro rekla? -Stvarno? Definiši "nedužan".
Hej, slušaj. Odlikovani sam ratni veteran, u redu?
Imam ženu i sina koji me vole.
Iskreno, vas dve ste samo jeftine plaćenice, u redu?
Jasno je da treba da vas privedem.
To je bilo smešno. Hvala ti. Trebalo nam je to.
Na trenutak je ovde postalo baš napeto.
Ne idem odavde dok ne završim misiju.
Valentina mi je dala garanciju za čist početak i neću to da upropastim.
Ali ovaj čudak nije bio deo zadatka, pa moram da znam...
Kako si ušao?
Ne... Ne sećam se.
Odličan odgovor. U redu. Vežite se.
Vau. -O, Bože. -Ne. I doviđenja.
Čujete li vi to?
Zar to nije sjajno? Živeli.
A ona je rekla: "Ne dok sam ja na straži."
Kongresmene Geri. -Hej! -Imam plan.
Dođavola, Baki.
Pomoćnica je povodljiva. -Povodljiva? -Da.
Hoću reći, dobro. Ali sledeći put mi samo pošalji poruku kao normalna osoba?
Vidite, ovde smo bezbedni. U mrtvom uglu smo, u redu?
Daleko od te dve kamere. -Samo polako, u redu?
Ne moramo da se krijemo po mraku ili šta god vi ljudi radite.
Samo polako? Ne znate šta je sve Val sposobna da uradi.
Moramo brzo da delamo, a pomoćnica je neodlučna.
Bez čvrstih dokaza, najbolja šansa da skinemo Val s vlasti je da skupimo glasove.
A ti u tome možeš da pomogneš, pa pusti sistem da odradi svoje.
Sistem koji svakog dana u 16h prestaje sa radom.
U dobroj smo poziciji, veruj mi.
Moj tim priprema sočan izveštaj za sledeće saslušanje.
Izveštaj? -Da, Baki.
Čitaj izveštaje.
Je li vreme?
Mogu da potvrdim da su svi vaši "gosti" prisutni
i da je trezor petog nivoa potpuno zapečaćen.
U redu, onda.
"U redu, onda. Prelazimo na poslednji korak?" Ili...
Spalite sve. -U redu.
Jeste li sigurni? -O, Bože.
Hej. Posao ili ne, možeš li imati malo poštovanja, molim te?
Da, Bože. Samo malo.
Šta? Ona bi želela da uzmem to. Treba mi.
Šta je, dođavola, to? -To ne zvuči kao rezač.
To je spaljivač.
Imamo dva minuta. Onda će se Valentina rešiti svih tragova.
To ne možeš sa sigurnošću da znaš. Možda je nešto drugo. Možda dolaze po mene.
Osećaš li to?
Temperatura naglo raste, kao da se nešto zagreva?
U redu, to je spaljivač. -Uf, to nije baš lep način da se ode.
A, kako bi voleo da umreš danas, Bobe?
U redu, ti, što te zovu Duh. -Ava. -Da. Šta god. Ne zanima me.
Moraš da prođeš kroz zidove da bi mogla da nam otvoriš vrata.
Pokušala je to već. -Znam. Ali nismo pokušali da ugasimo zvučnu barijeru.
Ako su je pravili baš za nju, onda mora da postoji nezavisni izvor napajanja.
Hajde. Idemo.
Šta tačno tražimo? -Tražimo pitanja koja nisu glupa, Bobe.
Mislim da sam našla.
Skloni se!
U redu, mogu ovo da premostim. -S tvoje leve strane!
Može i tako, nadam se. -Brzo, brzo, brzo.
Mislite li da će se vratiti?
Trebalo je da predvidim ovo.
Jelena!
Jelena.
Jelena, gde si?
Šta?
Hajde, ručak je skoro gotov.
Zašto si otišla tako daleko?
Anja, ovde sam!
Ne.
Oprosti mi.
Svaka čast, Jelena. Tvoj prvi test je završen.
Jesi li dobro?
Da, dobro sam.
Hej, mislio sam da se nećeš vratiti. Hvala ti.
Morala sam. Neko je prekinuo napajanje lifta.
Divno veče. Lepo je biti ovde, znate?
U redu. Šta je, Mel? Samo reci već jednom. Šta je?
Pa, vaši "gosti".
Nekako su uspeli da izbegnu "vatreni poklon".
Ma daj. -I, ovaj...
Bože, da li je moguće da su se možda udružili protiv vas?
Mel. To su defektni gubitnici.
Asocijalne tragedije u ljudskom obliku.
Znaš, iskreno, ne mogu da zamislim goru grupu ljudi koji pokušavaju da sarađuju.
Bože moj. -Tačno. Samo što...
Šta? -Oni sarađuju.
Šta...
Ko je, dođavola, ovaj tip? -Nemam pojma.
Treba mi identitet tog neznanca.
Zanima me kako je taj klipan ušao u moj navodno neprobojni trezor.
Razumem. -I pozovi Holta.
Daj mu koordinate trezora. Neka mobiliše ceo udarni tim.
Moramo da završimo sa ovim odmah. -U redu. Zovem odmah.
Holte. Ovde Mel. Spreman za koordinate?
Pokušavao sam da pomognem...
Svi su ovde s nekim razlogom, osim njega.
Hej, Bobi. Manje pričaj sam sa sobom, a više sa nama.
Dosta mi je ovog sranja. -Hej, Vokere.
Odmah mi reci kako si ušao ovde, jebote!
Kunem ti se, čoveče, samo sam se probudio ovde.
Jednog trenutka sam davao krv za neku kliničku studiju, a sledećeg završio ovde.
U pidžami. Nemam pojma šta se dešava.
Dobro, onda mi pokaži gde si se probudio. -Tamo unutra.
Tamo gde sve gori. Baš zgodno. -Vokere, smiri se.
Ne sećaš se baš ničega? Vreće na glavi? Igle u vratu? -Ne.
Gušenja? Stiskanja živca? -Ne.
Mislim da je samo civil.
Ako je civil, zna previše. Ako je agent, užasan je.
Bilo kako bilo, ja sam za to da ga bacimo nazad u vatru.
Izvini. Čekaj... Kažeš da si bio Kapetan Amerika?
Zašto se smeješ?
Zato što si seronja. Znaš?
Samo je smešno. Mislim...
Hej. Hej, u redu. U redu!
Razmahali ste se malim kitama. Bilo je zabavno.
Ti idi tamo. Bobe, pođi sa mnom.
Dođi ovamo. Jesi li povređen? -Ne, dobro sam. Dobro sam.
Ne deluješ dobro.
Da, pa, tek smo se upoznali. Ovakav sam ja inače.
Pričaš sam sa sobom? -Da.
Emo-agresivac si? -Mislim...
On se od početka ponaša kao đubre prema meni.
Razumem, seronja je.
Ali moramo sarađivati ako mislimo da izađemo odavde.
Pa, samo vi idite bez mene. Biće vam lakše.
Ne, umrećeš ovde dole. -Da, pa, šta god. Mislim...
Mislim da bi svima bilo bolje da jednostavno ostanem tu.
U redu, kapiram te. Svi se ponekad osećamo užasno.
A usamljenost, to kapiram, razumem.
I ta tama postane prilično privlačna.
A onda počne da deluje kao da je...
Neka praznina.
Da. Neka praznina.
Šta preduzimaš povodom toga?
Samo to gurneš dole. Samo potisneš što dublje.
To je stvarno... To je stvarno dobar savet. -Nema na čemu.
Jeste završili s terapijom? Mislim da sam pronašao izlaz.
Vidi, svi smo mi sami.
Baš svi.
Hajde samo da se držimo zajedno dok ne izađemo na površinu,
a posle toga, možeš da započneš tuču sa supervojnikom i da pogineš.
Ne zanima me. U redu?
U redu. Važi.
"Ako se usvoji rezolucija opoziva."
Glupi izveštaji.
O, Bože. Dosadno.
Halo? -Zdravo. Ovde Mel.
Mel. Zdravo.
Nazvala si. -Jesam.
Znam da ste novi u Vašingtonu, pa sam htela da se povežemo.
Da se povežemo?
Pa, kako vam ide na novom poslu?
O, sjajno. Oduševljen sam. -To nije bilo tako davno, znate.
Bila sam u srednjoj školi kad su došli vanzemaljci.
I Osvetnici.
Srednja škola, a? Ja sam tad imao, ono, 90 godina.
Nekako je čudno što je sve to sad gotovo, zar ne?
Hoću da kažem, Osvetnika više nema.
Niko drugi neće doći da spasi stvar.
Možda mi možemo biti ti koji dolaze.
Samo dođi i svedoči protiv nje.
Vi očigledno ne poznajete moju šeficu. -Možemo da te zaštitimo. -O, stvarno?
To kaže kongresmen početnik koji još ništa nije progurao ili Zimski vojnik?
Hajde, Mel. Samo mi daj nešto.
Hej, možete da pratite moj telefon, zar ne? -Mogu, ali to više ne radim.
Hvala vam, kongresmene. Prijatno veče.
Dakle, niko od nas ne ume da leti?
Znači, svi samo udaramo i pucamo?
Dobro. Ne brinite. Ja ću to rešiti.
Trebao bi da pokušaš to ponovo. -Na prilično smo velikoj dubini.
Hej, dobro. Što ti ne prođeš kroz zidove, ili šta već, pa nam dobaciš konopac?
Da. -To je... -U redu, prvo, to mora da traži neko ko nisi ti.
Drugo, morala bih da znam kuda idem, jer ne mogu to da održim duže od minuta.
Izgubila bih se u okeanu zemlje koji bi me samleo.
Jasno? -Samo minut? -Joj, ćuti više.
O, Bože. Stvarno smo loši.
Ja imam ideju.
Desno. Levo. Desno.
Ko je od vas mokar? -Meni je uvek vruće. Izvini.
Neko ima čudnu, tvrdu zadnjicu. -To nije moja zadnjica. To je odelo.
Pa, onda ti treba novo odelo. -Izvinjavam se na neprijatnosti.
Samo sam provela ceo svoj život po laboratorijama priključena na aparate
da bih stvorila ovaj fizički kavez kako mi se telo ne bi stalno raspadalo.
Dakle, da, izvinjavam se zbog toga.
Ne želiš da započinjemo nadmetanje u tužnim pričama. Jer ja pobeđujem.
Porobljeno dete-ubica ovde.
Pa, bila si samo dete, tako da... -Tako da je to onda u redu?
Samo kažem da je možda utešno znati da nisi znala bolje.
Hvala. Osećam se baš bolje.
Hej. Prekini.
U redu. U redu. -Spremni?
Desno. O, Bože.
O, moj Bože. Zašto tako uzdišeš?
Molim te, nemoj da uzdišeš na poslu.
Radi se o neznancu. On je iz projekta Sentri.
Ne, svi koji su prošli kroz projekat Sentri su mrtvi, Mel.
Zato smo i u ovom celom haosu.
Da, ali pogledajte. Evo.
Robert Renolds je pristupio probnom programu u Maleziji,
a pre toga je imao zaista težak period.
Jedan od probnih ispitanika. Kako je završio u mom trezoru?
Trebalo je da bude mrtav. Izbacili ste ga zajedno s ostalim dokazima.
Ako je preživeo proceduru, to znači... -Da. Možda zapravo i funkcioniše.
O, Bože.
Ovo je ludo. Uopšte ne vidim dno.
Možemo li da ne spominjemo visinu? Nisam baš dobar s visinama.
Hej, mislim da vidim vrata.
Da. Da. -U redu. U redu.
Šta sad?
Pa, valjda neko od nas treba da krene prvi.
A onda će ostalo troje odmah da padne. -Sranje.
Izvinite. Očigledno nisam... Nisam promislio do kraja.
Genijalan plan, Bobi. -Uvek sve pokvarim.
Proklete čizme. Mislim da ne mogu još dugo da izdržim.
U redu. Dodaj mi svoju palicu. Mogu da ih dohvatim. -Šta?
Da. -Nema šanse. Samo ćeš nas ostaviti.
U redu. Zavrti nas pa... Mogu da nas zakačim.
Neću da nas okrećem, u redu? Neko mora da krene prvi.
Krastavac, krastavac, krastavac. -Šta se, dođavola, dešava?
Kao malom, govorili su mi da možeš zaustaviti kijanje ako zbuniš mozak.
Uvek sam vikao "krastavac". -U redu. -Moram da kinem.
Ali ako kinem, izgubiću kontrolu.
Ovo je ludilo, u redu? Mogu sve da nas izvučem.
Samo moram da krenem prvi. -Ne. Mora da postoji drugi način.
O, ne.
Krastavac! -Krastavac! -Krastavac! -Krastavac!
Dobro! Hajde! Samo mi daj ovo. Mogu ja to!
Ti sebični gade. -Da, ali svi ste spašeni.
Doneo sam taktičku odluku da obezbedim svoju sigurnost i osiguram vašu.
Prilično ste nezahvalni, ako mene pitate, ali dobro...
Hoćeš li uspeti, Bobi?
Izgleda da si možda preskakao vežbe za ruke, noge i grudi.
Džone. -Šta je?
Paziš li ga? -Šta? Da, pazim na njega.
PAD HEROJA PRIČA O DŽONU VOKERU
Džone. -Šta je, Olivija? Šta je?
Molim te. -Pazim ga. Sve je u redu.
Gledaš u telefon.
Ako ti se ne sviđa kako ja to radim, onda to radi sama, u redu?
U redu je. U redu je.
Vokere.
Šta to, dođavola, radiš?
Dobro sam.
U redu, hajde da se gubimo odavde.
U redu, moramo da smislimo plan. -Evo šta ćemo da uradimo.
Sad si ti glavni? Super. -To nam je jedina šansa da izađemo, pa...
U redu, možda ću samo da se predam. -Dobro, onda. Svako za sebe.
Zašto bi ti bio glavni? Zamalo smo svi poginuli zbog tebe.
Pa da vidimo. Bio sam u rovovima svake ratom razorene zemlje na ovoj planeti
spasao ko zna koliko talaca i rukovao se sa dva američka predsednika.
Šta još?
Šampion srednjoškolskog fudbala iz godine u godinu. Napred, Medvedi.
O, vau. Sa pet godina igrala sam fudbal za tim Gromovnici iz Zapadne doline Česapika.
sponzorisao nas je Šejnov servis za gume.
Nismo pobedile nijednom, a jednom se devojčica Mindi ukakila na terenu.
Ima li još neko neku besmislenu priču iz detinjstva?
Odrasla u laboratoriji-zatvoru.
Bio sam pile koje vrti znak, zavisno od metadona.
To mi je bio letnji posao. -Dobro. U redu, evo plana.
Izazovemo eksploziju da ih namamimo. -Ne. Previše nepoznanica kod eksplozije.
Uključiće noćni vid. Ti rešiš prvi talas, ali sačekaš da ja zaslepim ostale vojnike.
Samo da te čekam? -Uspeće samo ako me sačekaš.
Užasno loš plan. -Ava, ti pronađi vozilo za bekstvo.
A ja?
Ti budi iza mene, Bobe.
Hajde da uradimo ovo.
Šta ima novo?
Zauzeli smo položaje, gospođo. Sve je pokriveno. Nema izlaza.
Jedinica za proboj je spremna napred. -Ovo će biti protokol bez ubijanja.
Bez ubijanja? Niko nije rekao da je bez ubijanja.
Pa evo ja vam sad kažem, Holte. -To je samo...
Puno vremena je utrošeno u planiranje da bude sa ubijanjem.
Onda promenite plan. Jasno?
Unutra je neko koga ne želim da pogodi zalutali metak.
Na zemlju!
Četvrta udarna jedinica, neka uđe odmah! Bez ubijanja.
Za minut će sve ovo ponovo da proradi.
U redu. Možda bi trebalo da imam pištolj?
Ne, ne bih rekla. -Ali moraćemo da se borimo, zar ne? Tako da...
Ja ću se boriti. Ti budi iza mene.
Znaš, medicinski eksperiment je trebalo da me unapredi
i, ne znam, imam osećaj da možda mogu da pomognem.
Mislila sam da si rekao da ne znaš ništa o tome?
Ne mnogo. Samo se sećam da su rekli da je za one koji žele da postanu nešto više.
Možeš da mi veruješ, Bobe.
Zaista? -Ne, ne baš.
Oduvek imam te epizode, još od detinjstva.
Prvo je uspon, pa ogroman pad, a onda mi se sećanje samo izbriše.
Ali ovog puta imam osećaj da se,
ne znam, dogodilo nešto loše, ili da sam uradio nešto loše.
Mislim, svi ovde smo radili loše stvari.
Ali mislim da je ovo bilo nešto sasvim novo...
Palim svetla.
Ne. Zašto... Zašto to nije upalilo?
Pa, moraš da pustiš struju ponovo. Treba da ih oslepiš.
Da, znam to, Bobe.
To je bio tvoj plan. -Nisi od pomoći, Bobe.
Daj mi to. Prati me.
Mrzim što moram da priznam, ali mislim da je Valter bio u pravu.
Zove se Voker, Bobe.
Upali svetla, Jelena.
Sve moram sam.
Ponavljam, TFL traži izveštaj.
Sledeća jedinica, pokret.
Gde je? -Nema ga.
Svako za sebe, zar ne?
Sranje.
Sagni se!
Mogu da pomognem. -Budi iza mene.
Bobe, ostani tu!
To je to. Gotov si. -Ne, čekaj! Mogu da pomognem!
Uzmi ovo! -To! Kako se koristi?
Uperi i pucaj. -O, sranje.
Izvini! -Malo više!
To je bilo sjajno. -Ne u mene!
Ne! Prekini! Prestani da pucaš!
Prestani! Prestani! To sam ja, Džon! Prekini!
Gde si ti bio? -Gde si ti bila?
Eksplozija je spržila žice.
Rekao sam ti, previše nepoznanica. Znao sam!
I nisi me sačekao. -Sačekao sam te! I onda...
Šta se dešava unutra? Da pređemo na ubijanje?
U redu.
Imamo možda 60 sekundi pre nego što se mobilišu.
A ako je Duh uspela da uradi ono što je trebala, možda svi izađemo odavde živi.
Stvarno ne bih više da me neko nosi. -Ćuti, Bobe. Povređen si, sećaš se?
Treba nam kamion. -Gde je Ava?
Otišla je. Naravno da je otišla.
Šta sad?
Hej! Upadajte!
Hoćeš li biti dobro pozadi? -Da. -Da? -Sasvim dobro. -U redu.
Drugi put se vraćaš.
Ovo je bio jedini izlaz, u redu? To je sve. -U redu.
O, sranje. Dobro. Samo, pustite mene da pričam, važi?
O, Bože. -Eto ga opet.
Identifikujte se, vojnici.
Deo smo medicinskog tima. Prevozimo ranjene do bolnice.
Medicinski odeljak je na severu. -Ne, to neće biti dovoljno. Idemo van baze.
Niko ne napušta prostor dok se misija ne završi.
Naređenje je bilo da nema odstupanja od protokola.
Identifikujte se.
Ne. -O, vau, majstorski.
Skinite kacige i identifikujte se.
Odmah, vojnici! -Petljate se s pogrešnim...
Hej!
Ovamo!
Pokret, pokret, pokret!
O, ne. Bob je pomogao.
Otvorite vatru. Da završimo s tim. Hoću da bude izrešetan.
Šta to, dođavola, radite? -Ovo je otišlo predaleko...
Prekinite vatru! Prekinite vatru!
Hajde. Idemo.
Zato je to i uradio.
Šta dođavola...
Je li to...
Mel, spoji me sa našim satelitima.
Moram tačno da znam gde ide, i to odmah.
Mislim da se vraća dole.
Ne. Ne, ne, ne. -O, sranje.
O, Bože.
Zvaću Uber.
O, Bože. -Znam. Šta je to bilo?
Njeno delo. Ona mu je to uradila.
Pa, pretvorila ga je u krstareću raketu Tomahavk.
Bila si u pravu, definitivno želi da nas ubije.
Raditi eksperimente na čoveku na taj način je nehumano.
Da, skrenula je s uma. -A, ne. Pronašla je ovo. I iskoristiće to.
Šta je ovo?
"Snaga hiljadu eksplodirajućih sunca."
"Zlatni čuvar dobra."
Kakav izraz.
Vau. Sentri.
Veoma sjajno, moram priznati. -Šta znaš o ovome?
Šuškalo se da je OXE bio na ivici nekog velikog otkrića.
Šta god da je bilo, bilo je previše ekstremno. Ispitanici su umirali.
Kad je vlada počela da kopa, Val je sve stopirala, a mene zadužila da sve počistim.
Hajde samo da se vratimo kući, a da ne budemo razneseni.
Možda će nam trebati novi domovi. -Je li neko gladan?
Plodovi kaktusa. Da vidimo...
Dakle, ona žena tamo koju sam...
Poznavala si je?
Da, jesam. Imala je težak život.
Ubila je dosta ljudi, a onda je i sama ubijena.
Isto čeka i nas jednog dana.
Sranje od života.
Da, pa... Kakav drugi život možemo imati?
To kaže čovek koga kod kuće čeka porodica kao sa razglednice.
Da.
Kako ti to uspeva?
Pa, samo svakog dana radiš na tome.
Nikad ne odustaješ.
Predivno.
Doktore Fil, to je stvarno bilo predivno.
Da. Znaš da se ta emisija više ne emituje, zar ne?
Emituje se. Gledam je. -Ne, ukinuta je pre par godina.
Bila je dobra emisija dok se emitovala, ali više se ne emituje.
Možda je još ima na Jutjubu. Na kablovskoj je više nema.
Pa, nije baš sjajno.
Sedam lokalnih medija već je prenelo vest o eksploziji.
Jedan je već povezao trezor sa OXE-om.
A imam 15 poruka od zabrinutih kongresmena iz našeg tabora.
Znaš, ne govorim ti to često, ali stvarno sam impresionirana
što u ovakvim okolnostima i dalje uspevaš da mi doneseš dobru kafu.
Neverovatno. -Hvala.
U redu, menjamo pristup.
Trebaće mi novi tim naučnika. I hoću da budu tamo kad stignemo.
U redu, u Vašingtonu? -Ne. Na novoj lokaciji.
Ali, stali smo sa renoviranjem, kad smo obustavili projekat.
Upravo tako. Sada zvanično prekidamo obustavu.
A Jelena i ostali? -Zasad ništa.
Reši ih se, Mel. Oni su poslednji dokaz. -Krećem.
Javi mi kad naš momak u sanduku stigne u Njujork.
Helikopteri su previsoko. Kruže na 1200 metara visine.
Pojma nemaju šta rade. Za tili čas će biti 5 ili 10 kilometara daleko.
U redu, Vokere, shvatili smo. Bio si u vojsci.
"Helikopter na 5 ili 10 kilometara."
Tamo.
To je... Ne znam... Šta je to?
O, ne.
Šta je bilo? Ide pravo ka nama.
Ko je to? -Niko. Nije ništa.
O, Bože. -Jelena!
To sam ja, tata! Ne ulazi u trezor!
Valentina će te živu spaliti!
Jelena!
Dakle, dobijem priliku da povezem gospođu de Fonten s otmenog prijema.
Kapiram radi dobrog umrežavanja.
Ali čim sam načuo koordinate trezora,
dojurim kući, uzmem taktičku zver i onda se dovezem pravo ovde.
Amerika je baš velika. Jesi li ikad vozila kroz Oklahomu? Samo ravnica.
O, zaboravio sam da ti kažem, ne pij iz one ogromne čaše pozadi.
Alekseje, jesi li ti uopšte spavao? -Spavaću kad umrem!
Ja bih voleo da ne umrem danas. Možda bi neko drugi trebalo da vozi.
Gospodin Voker, nova verzija Kapetana Amerike.
Nas dvojica imamo mnogo toga zajedničkog, znaš?
I ja sam bio državni supervojnik u Rusiji.
Ali takođe i veoma različiti jer Voker zapravo zna šta radi.
I Duh. Kakva čarobnica. Nestaneš. Pojaviš se.
Kad se pojaviš, da li ti se nekad desi da nešto nije na svom mestu?
Najbolje je da ga jednostavno ignorišeš.
Impresivne si prijatelje okupila, Jelena. -Nismo prijatelji, Alekseje.
Ne. Samo smo potrošni prestupnici.
Šta god da ste, svetlost u tebi je pojačana, Jelena.
Evo, šta kažete na ovo? Vi ste tim otrcanih antiheroja.
Da. Napred, Gromovnici. -Šta? Jelena... -O, moj Bože.
Nazvala si ih po svom fudbalskom timu iz male lige? -O, moj Bože. O, moj Bože.
Gromovnici iz Zapadne doline Česapika.
Sponzorisani od strane Dmitrijeve elitne rasvete i elektronike. -Ne, ne. Ne.
Nisu nijednom pobedile, ali Jelena se super zabavljala.
Bila je neka devojčica koja se ukakila. -Ne, nije... -Usred utakmice. -Nije bilo...
Bilo je ludo. Vikao sam na sudiju.
Sponzor je bio Šejnov servis za gume!
Šejn? -Da. -Kakav bre Šejn?
Bio je. -Nije imao te pare. -Jeste. -Ne! Šejn? Ma daj.
Stvarno ti treba san. -U redu. Šta je sa tim Bobom što si ga spominjala?
Koji je plan? Kuda vozim? -Nije to tako. Moramo da pobegnemo i da se sakrijemo.
Da, mnogo je pametnije da se razdvojimo. Zapravo postoji aerodrom nedaleko odavde.
Odande ćemo nestati. -Da se razdvojimo? Ne, ne, ne.
Možda ne vidiš ono što ja vidim, ali ja sam već dugo u ovom poslu. -Ne seri.
Ovo ima potencijal da postane tim koji će se vinuti do slave.
Tim koji može doneti svetlost iz tame.
Tim heroja koji bi mogao da završi na kutiji žitarica Vitiz
uz igračkicu za decu... -Ne, ne. Ovo nije marketinška prilika, u redu?
Valentina nas lovi, a ne možemo da pobedimo.
Razumeš? -Ja razumem. Ti ne. -Ne razumeš.
Vidi, kažeš da će Valentina da iskoristi moć tog projekta Sentri da nas pobije.
Da. -Onda moraš da joj se suprotstaviš. Ti i tvoj tim.
Konvoj nam se brzo približava. Nagazi. -Razumem, Kapetane.
Je li to sve? U redu, mogao bi više. -Da, da, da. Radim na tome.
Malo brže. -Treba joj vremena.
Alekseje!
Alekseje! -U redu! Bez brige! Bez brige. Otporna je na metke.
Aktiviram odbrambene mere.
Šta, dođavola?
O, Bože. -Dođavola. Čekaj, to ne bi trebalo da se desi.
Hajde. -Koga ti to voziš?
Vokeru, štit!
Šta bi sa "otporna je na metke"? -Delimična otpornost. -O Bože!
Bože, svi danas imaju zamerke!
Vreme je da otvorimo piće. Ajde, Duh, daj mi ono pravo.
U redu, baš i nije prikladno. -Votka! Votku, odmah!
O, Bože. Ovo nije pravi trenutak.
Šta je s tobom?
O, ne, ne, ne!
Nemoj to da mi radiš.
Ne.
U redu, vratiću se. Nadam se.
Jelena! Šta to radiš? Ne možeš ništa da uradiš.
Šta?
To je Baki!
Zimski vojnik.
O tome ti pričam! -Da! Tako je!
O, sra...
Kongresmene, zašto ste sazvali hitnu sednicu odbora za opoziv?
Mogu samo da kažem da sam dobio dojavu od pouzdanog saradnika
da nam stižu novi dokazi, i da su ti dokazi sočni.
Opoziv je bio samo uvod.
Trebalo bi da spreme lepu, udobnu ćeliju u saveznom zatvoru za gospođu Fonten.
Upravo su mi javili da se odbor za opoziv sastaje večeras.
Ovo je ozbiljno, Val. -Jesi li uspela da u potpunosti osposobiš laboratoriju?
Da, ali ostatak zgrade je tek 70% završen.
U redu, Mel. Završićemo to.
Dobrodošla u Stražarsku kulu.
Val, nešto se desilo u Maleziji. Jeste li pročitali njegov dosije?
Zablude veličine, depresija.
Mislim, neko tako nestabilan, a pojačan tretmanom...
Ljudi u laboratorijama su bili samo probni ispitanici.
Nisu trebali da postanu onaj pravi.
Deluje li ovo dovoljno brižno?
Veoma brižno.
Zdravo. Kako... Kako se osećaš, Roberte?
Da li ti je udobno? -Da.
Zovem se Valentina Alegra de Fonten.
O, ne, ne, ne. Vi ste hteli da nas pobijete, zar ne?
Dozvoli da objasnim. Da li bi to hteo? -Da.
Prijavio si se za medicinsku studiju, koja je bila,
kako je i oglašeno, revolucija ljudskog unapređenja.
Ali nisu svi mogli da izdrže toliki nivo veličine koji smo planirali.
Šta je bilo sa Jelenom? -Sa Jelenom?
Pa, ti ljudi s kojima si bio nisu pošteni ljudi.
Oni su kriminalci. Negativci, zapravo.
Ne, ne. Oni su... Pomogli su mi.
Roberte. Hajde da zaboravimo na njih i da se fokusiramo na tebe.
I na to koliko si savršen. -Savršen?
Oduvek si doživljavao sebe kao žrtvu.
Ali prevazišao si to. Otišao si u Maleziju.
Bio si izgubljen, zar ne? Tražio si nešto.
I pronašao si mene. -Kako to sve znate?
Znam sve. Znam za mentalnu bolest tvoje majke.
Znam za tvoju zavisnost i maloletnički dosije.
Mislim, čak znam i za situacije kada te je otac...
Stanite! Ne, ne, ne. Nisam rekao da smete to da znate.
Roberte, znam sve o tebi. A ipak hoću da budeš moj čovek.
A zar to nije ono što i ti želiš?
Da budeš prihvaćen? Da budeš izabran?
Niko drugi to ne vidi, ali ja vidim.
I mislim da si možda baš zbog svoje prošlosti ovako savršen.
Budi tiha, Valentina. Potpuno tiha, šta god da čuješ.
Obećavaš? -Jesam li nešto pogrešila?
Gospodin u gradu je pitao gde živimo.
Rekao je da je tvoj prijatelj, pa sam mu rekla. -Da, ljubavi, bio je.
Rekao sam ti da nikome ništa ne govoriš, sećaš se?
Da, tata. Mnogo mi je žao.
U redu je. Samo ostani sakrivena.
Znaš... Dugo sam u ovom poslu.
Uvek se nađe neko kao ti, pametan, ali uobražen.
Gladni pas koji već ima kost u ustima. -Hajde da popijemo nešto, može?
I dalje misliš da ćeš se izvući.
Ne brini, paziću ja na tvoju dragu Valentinu.
Izvini me samo na trenutak.
Ne. U redu. Čekaj, čekaj, čekaj.
Mogu da kontrolišem to.
Odlično.
U redu. Dovedimo sutra ujutru novinare.
Vreme je da svima pokažemo na čemu sam radila.
Val, kad se ubrizga serum nekome poput Stiva Rodžersa, on postane Kapetan Amerika.
Ali ako se da nekome ovako nestabilnom...
Mislim, ko zna kako je to delovalo na njega?
Zato smo ugradili osigurač. Zar nismo napravili sigurnosni prekidač?
Jesmo, ali smo ga bacili zajedno sa svim ostalim.
Pa onda napravite novi. Stvarno me ne zanima ko je taj tip bio.
Ali znam šta on može da postane.
Dovedi novinare, kao što sam tražila.
Ne, ne, ne, ne!
Upravo kada sam okupio svoj tim.
Gospodine Vojniče, pravite strašnu grešku.
Sačuvaj to za odbor. -Koji odbor?
Svi vi ste dokazi u postupku za opoziv Valentine.
Više i ne radimo za Valentinu. Pokušala je da nas ubije.
Naredila nam je da uništimo njene tajne, ali nas je zapravo poslala da se poubijamo.
Ali onda smo upoznali Boba. -Da, Boba.
U trezoru je bio neki čovek. Nešto mu je uradila. To se zove projekat Sentri.
Da, vinuo se u nebo. Eksplodirao je.
Onda se zakucao u planinu, i poginuo, i nije poginuo...
Da, jasno mi je. Veoma je, veoma strašan.
Baš nepristojno. -U redu. Kongresmene Barns.
U redu, Vokere. Šta to treba da znači?
Znači da me poznaješ, Baki.
Zato prestani da sereš i slušaj šta pokušavamo da ti kažemo.
Da, poznajem te, Džone. I sam si birao svoj put.
Znam da ti je bilo teško otkako te je Olivija ostavila i odvela dete,
ali ipak, ovo je tvoja krivica.
Baki, više neće biti nikakvog odbora. U redu?
Možda neće više biti ni vlade. Ona ima neku ogromnu...
Pretnju. Da, razumeo sam.
Zove se Bob ili Sentri, i leti. Je li tako?
A vi ste heroji koji jure Val da spasu stvar.
Da li treba da poverujem u to? -Nismo zajedno išli da je uhvatimo.
Samo smo pokušavali da se živi vratimo kući, zapravo.
To je još bednije. -Da, znam. To im i ja govorim sve vreme. -Ćuti. -Ne, ti ćuti.
U redu. Avion sleće za 6 minuta. -Hoćeš li da ućutiš? -Da?
Baki, treba mi vaša pomoć. -Oko čega?
Val je skroz skrenula s uma.
Hoću da kažem, projekat Sentri nije samo neuspešan, već je i opasan.
Projekat Sentri?
Previše moći je u njenim rukama.
A taj tip je katastrofa na pomolu.
Koji tip? -Bob. -Bob? -Bob!
Mi smo u staroj zgradi Osvetnika. Novinari treba da stignu sutra ujutru.
Neko mora nešto da preduzme.
Sranje. U redu, moram da idem. Ali dođite sad, molim vas.
Dovedite bilo koga. Koga god možete.
Bob. -Bob. -Koliko puta? -Znam.
Loše je, Baki.
Stani. Šta to radiš? -Puštam vas. Idete sa mnom.
Zašto? -Pst. Zbog slave.
Pa, znate Valentinu. Ima tu stvar tamo.
Ljudi će nastradati i moram da je zaustavim.
A vi ćete mi pomoći. -Čekaj. Mi?
Zašto? Imate li neka druga posla?
Baki, imaš pogrešne ljude.
Vidite, bio sam na vašem mestu.
Možete da bežite, ali to neće nestati.
Pre ili kasnije vas sustigne, a tada bude prekasno.
Tako da možete ili sada da uradite nešto povodom toga, ili da zauvek živite s tim.
Zaustavimo Val i spasimo Boba.
Dobro. Da.
Idemo, onda.
To!
Šta si mislila da će ovaj posao biti?
Ne znam. Nadam se da sam uradila nešto dobro.
"Dobro".
Dobra devojka. Dovoljno dobra.
Hoćeš da budeš dobra?
Ili hoćeš da budeš neko ko menja svet?
Zar ne mogu da budem i jedno i drugo?
Mislila sam da i vi želite da promenite svet nabolje.
Mel, pravednost bez moći je samo mišljenje.
Vidi, odgajana si da veruješ da postoje pozitivac i negativac.
Ali onda s vremenom shvatiš da postoje negativac i još gori negativac.
I ništa više.
Javi mi kada se urazumiš.
Ne znam.
U redu, da. Samo ćemo ponovo da pokušamo. -Da.
Hajde samo da se fokusiramo.
Verujem u tebe.
Mogu to?
Možeš da uradiš bilo šta.
Ljudi misle da te poznaju.
Oni te vide samo kao "Boba". Oni sažaljevaju Boba.
Samo ja znam kakav je tvoj pravi potencijal, Roberte.
A on je neograničen.
Spreman za sledeću lekciju?
I onda imam ove male udovičine ujede. I levo. -Da. Sećam se.
I imam ovaj Glok 19.
Četrdeset petica. Dugačka cev.
Opa. -Da. Pa... -Velik je. -Dugačak.
Da. -Da, da, da. -Dobro, malo je dug. -Da. Velik pištolj.
A šta je s tvojom kapom? -Kapom? Kacigom?
Da. Kako god je ti zvao.
Ono, kul je. Zar ne? Sviđa ti se?
Da li se tebi sviđa kapa?
Da, mislim da je dobra. -Onda super.
Kakav si ti superserum dobio?
Ne znam. Običan. Hidrin. -Hidrin? Opa, fensi. -Da.
Moj je bio sovjetska prerada. Ali i dalje dobar, znaš?
Isti smo. Nas dvojica.
-Pa... -Hoću da kažem, različiti smo, ali isti smo.
Znaš, mogli bismo zajedno da vodimo. -Malo smo različiti.
Kad se ti umoriš, ja vozim.
Ne umaram se. -Ne, mislim metaforički. Ne želim stvarno da vozim.
Jesmo li stigli? -Skoro! -Skoro!
U redu, gospodine Vojniče, koji je tajni plan, a?
Plan? -Da.
Raspali po njemu!
Brzo, brzo!
Sviđa mi se ovaj plan.
Bože, ljudi, bukvalno sam tek postavila tu pregradu.
Ostavila sam vam otključana vrata. Popnite se gore.
Koliko je ludo pomisliti na sve te monumentalne borbe
koje su se odigrale baš ovde gde sada stojite?
Iskreno, baš me briga.
Mislim, zgrada nije bila jeftina, ali ostavlja jak vizuelni utisak.
Pa, gotovo je, Valentina. Ovo se danas završava.
Kongresmene Barns, vau.
Znate, nisam baš mislila da vas čeka svetla politička karijera.
Ali manje od pola mandata? Ajoj.
Hapsimo te, Val.
Ne bih rekla. Trećeligaški Kapetane Amerika.
Vokere.
O, lepo te je videti, Ava.
Jelena. Izgledaš užasno.
Jesi li sigurna da si zaista spremna za tu javnu funkciju koju si tražila?
Jedi govna, Valentina. Gde je Bob?
Vidi ti njih. Stvarno ste preslatki.
Kad pomislim da sam vas poslala dole da se poubijate,
a vi ste se umesto toga sprijateljili i napravili tim.
Ko je ovaj stari Deda Mraz?
Ja sam Aleksej Šostakov.
Crveni stražar. -Šta?
Gde je Mel? -Mel? O, Mel. Da.
Mel ima mali problem sa lojalnošću.
Ali sam joj zaista zahvalna što je ostala dovoljno dugo da vas sve namami ovde.
Nisam sama.
Roberte.
O, moj Bože.
To je Bob? -Da, malo se promenio.
Velika mi je čast da vam predstavim Sentrija.
Ćao, ljudi. -Vau. To je kul ime.
Svemoguć. Nepobediv. Jači od svih Osvetnika zajedno.
I uskoro poznat kao najmoćniji heroj Zemlje.
Jesi li ofarbao kosu? -Da. Pa, to je...
Da, to je bila moja ideja. Ljudi vole klasičnog heroja.
Ajde dobro, nasešću. Koji je plan?
Još nisi provalio, Baki? O, Bože.
Pa, bar si malo sladak. -Nećeš nauditi ljudima.
O, ne. Ne, neću nauditi ljudima. Naudiću vama.
Vidite, novinari su već na putu ovamo.
I biće svedoci zapanjujuće moći Sentrija
dok uništava ovu nemilosrdnu grupu odmetnutih agenata
čime počinje nova era u kojoj ja odlučujem kako da zaštitim američki narod
ne polažući račune nikome.
Neće moći da me smene.
To se nikad neće desiti.
Sentri, tvoja prva misija biće da eliminišeš ove kriminalce.
Ne želim da vas povredim ljudi. Zašto se jednostavno ne predate?
Ne, ne želiš ovo da uradiš, Bobi.
Možeš me zvati Sentri.
Molim te, nemoj ovo da radiš. Ne moraš da je slušaš.
Roberte, oni misle da nisi dovoljno dobar.
To nije tačno. -Sećaš se?
Možeš da mi veruješ. Poznajem te.
Mislim da me ne poznaješ.
Dosta je bilo priče!
Nema zezanja sa Gromovnicima iz Zapadne doline Česapika!
Gromovnici?
Hej! Ne, ne, ne, ne!
Čekajte! Bobe, ne!
Alekseje, čekaj!
Stani, Bobe.
Baš mi je drago što ste uspeli da bacite pogled na ovo pre svog penzionisanja.
Snimateljske ekipe se okupljaju. Završi posao, Roberte.
Da završim posao?
Ne. -Šta?
Oni mi nisu pretnja, pa zašto bih ih onda ubio?
Moraš da uradiš ono što ti kažem, Roberte.
Zašto? -"Zašto?"
U redu. Treba nam novi plan.
Ne, nema novih planova.
To stvorenje je prosto previše moćno.
Moramo da se pregrupišemo i razmislimo. Sigurno postoji način da ga zaustavimo.
O, Bože. Nećemo se pregrupisati. Mi nismo ni tim. -Naravno da smo tim.
Mi smo Gromovnici. -Nemam pojma šta to znači.
To je njen neki dečji fudbalski tim, ma...
Moramo otići negde da o ovome porazgovaramo. -O čemu to?
Pregrupisaćemo se, pa se vraćamo tamo.
Pretvorio mi je štit u takos.
O moj Bože! Prestanite više.
Mi ne postojimo. Ne postojimo kao tim.
Bob se pretvorio u to stvorenje i vi tu ništa ne možete da učinite.
A šta si ti uradila tačno?
Jer koliko se sećam, razbio te još gore nego mene.
Da. Da. Užasna sam. Katastrofalna.
Svi smo katastrofalni.
Ava, ti nisi heroj. Nisi čak ni dobra osoba.
Kučko. -Vidite?
Polako, pametnjakovićko. -Alekseje, nisam ti ja pametnjakovićka.
Godinu dana te nisam ni čula ni videla. -Dobro, oladi malo.
A sad si ti saosećajan? -Na mene je red?
Ne, ti znaš da si smeće, Vokere. To zna i tvoja porodica.
Bože.
Svi smo gubitnici.
I izgubili smo.
Jelena!
Ovo mora da bude više kao saradnja.
Kao sa kosom, na primer. Znate, možda ste mogli i mene da pitate.
Ne daj tim idiotima da ti uđu u glavu. Plava kosa ti super stoji.
Jeste sigurni? Jer, ne znam, mislio sam da mi se sviđa, a sad više nisam siguran.
Dosta više o kosi. -Nije stvar samo u kosi.
Pa ti stalno pričaš o kosi.
Ne, stvar je u svemu. U mom odelu. Mojem imenu. Mojim misijama.
Hoću da kažem...
Zašto... Zašto bi jedan Bog primao naređenja od bilo koga?
Mislim da malo preteruješ s tom rečju "Bog".
Ne, ne, ne. Jer rekli ste da sam svemoćan, nepobediv
i jači od celog tima Osvetnika, koji uključuje bar jednog Boga, pa...
Ali dolazim do zaključka da možda ni ne znate šta sam.
O, dođavola.
Ni za šta sam sposoban.
Možda moram da vam pokažem.
Ovo je tako iritantno.
Hteli ste da me izdate, baš kao i njih.
Ne plašim te se, Roberte.
Nije Robert tog koga treba da se plašiš.
Dobra devojka. Došla si pameti.
Hajde. Pomozi mi da ustanem.
Hoću povišicu.
U redu, može. Pošalji nekoga da skloni telo.
I reci Holtu da je konačno vreme da pobijemo te gubitnike.
Jelena!
Malena. -Odlazi. -Ne, neću.
Pa onda me juri zauvek.
Dobro, i hoću, jer to porodica radi.
O, Bože, prestani.
Da ti je stalo, zvao bi me. Javio bi mi se.
Izgubila sam sestru ponovo, ali zauvek.
A ti si samo nestao. -Znam. Žao mi je.
Ne znam kako se ovo radi.
Nisam dobar u tome.
Mislio sam da me ne želiš.
Jesam.
Sad to vidim.
Kasnim, ali... Sad sam tu.
Tata, tako sam sama.
Nemam više ništa.
Samo sedim i gledam u telefon sve vreme
i razmišljam o svim užasnim stvarima koje sam uradila.
Onda idem na posao. Pa onda pijem.
I onda se vratim kući, nikome.
I sedim i razmišljam o svim užasnim stvarima koje sam počinila, iznova.
Jelena, stani. Stani. -I onda poludim. -Svi se zbog nečega kajemo.
Ne, ali ja ih imam previše.
Još od mog prvog testa u Crvenoj sobi.
Anja. Bila je samo dete. Bila je tako mala. -Kao i ti.
Znam.
Znam da je bilo mračnih vremena. Vrlo, vrlo mračnih vremena.
Ali pre toga si bila stvarno posebna devojčica.
Jesi li to znala?
Kad bi ušla u sobu, unela bi svetlost u nju.
Donosila si puno radosti.
Ne sećam se tog osećaja.
Bila si tako dobra.
Sećaš li se zašto si htela da budeš golman u onom groznom fudbalskom timu?
Da ne moram toliko da trčim. -Ne.
Možda i to, ali rekla si mi,
"Hoću da budem ona na koju svi mogu da se oslone ako pogreše."
Ta Lena je i dalje u tebi.
Ja je i dalje vidim.
Ja ne.
Zaglavljena si. Sama si. Gledaš samo ono loše.
Kada te ja pogledam, ne vidim tvoje greške.
Zato smo potrebni jedno drugom.
U redu, to je bilo stvarno dobro.
Val? -Da.
Javljaju mi se čistači iz penthausa i kažu da nema tela.
Šta?
Ne znam šta je to gore.
Ne izgleda dobro.
Zar ti nije dosta borbe?
Dozvoli da ti pomognem.
Holte, vidite li vi ovo?
Je li to...
O, ne.
Vreme je.
Za mnom!
Hajde, hajde! Hajde!
Tata!
Hajde. Moraš da... Moraš da...
Mama?
Na sigurnom si, malena.
Svi znate istinu.
Ne možete pobeći od praznine.
Mislim da Bobova mračna strana ima supermoći.
Sklonite sve sa ulice. -Kreni. Hajde, hajde.
Dođite! Dođite! Brzo, brzo, brzo!
Svi! Hajde! Hajde!
Hajde, hajde, hajde! -Brzo, brzo! Unutra!
Uđite svi unutra!
Hajde! Ulazite. Ulazite.
Jelena!
Dođite. -Hajde, hajde, hajde!
Jelena, šta to radiš?
Kao što si rekla.
Svi smo sami. Svi mi.
Čekaj! Jelena!
Ne, ne, ne! Ne, ne, ne! -Hej, hej, hej. Dođi.
Jelena!
Jelena, gde si?
Hajde, ručak je skoro gotov.
Zašto si otišla tako daleko?
Anja, ovde sam!
Oprosti mi.
Bobe!
Jelena!
Ne. Ne.
Ne, ne, ne!
Ne, ne, ne, ne! Ne!
Nažalost, prekasno je, draga moja.
Jelena!
Bobe!
Bobe! Nemamo vremena za ovo.
Stanite.
Jelena stani tamo.
Tu si.
Idem za njom. -A onda šta?
Ako je to uradila, imala je razlog. -Dobro, a šta ako je mrtva, a?
Šta ako nema povratka? -A šta ako nije? -To ne možeš da znaš.
Ne, ne, ne, čekaj malo. Mislim da je možda u pravu.
Dok sam bio u trezoru, video sam nešto.
Bio sam negde. Ne mogu to da objasnim, ali...
Šta si video?
Dosta, Bobe.
Dosta. -Jelena?
Zdravo. -Hej.
Samo hoću da razgovaramo, u redu?
O čemu?
O onome o čemu smo pričali u trezoru.
Zdravo.
Šta ima?
Ništa posebno, znaš. Samo gledam kako Njujork nestaje
i pretvara se u veliki lavirint povezanih prostorija srama.
Jesi li ikad pre video nešto tako ludo?
Ne znam šta hoćeš da kažem.
Da ćeš prestati. -O, nisam to "ja" kao ja.
To je "ono".
Praznina.
Dođu mi dobri dani, znaš?
Kad se osećam... Osećam se nepobedivo.
Ali onda ima puno loših dana kad se setim da ništa...
Ništa nije važno, znaš?
Znači, samo ćeš da sediš tu i pustiš da te preuzme?
Pa, nema svrhe boriti se protiv toga.
Bar sam našao lepu prostoriju.
Ostale prostorije su mnogo gore.
Ovde je lepo i mirno, da.
Šta kažeš?
Nepoštovanje u sopstvenoj kući!
Ne obraćaj pažnju na njih. Uskoro će proći.
Ponovi to! Ponovi to, Eni!
Nisam smela. Izvini. -Opet. -Ne diraj je.
Oglasio se glavni baja.
Bobe, ćuti. -Mama, ne.
Moj sin, heroj. Pogledaj se.
I šta ćeš sad? -Bobe. Sedi. -Glumiš heroja, Bobi?
Sedi. Samo pogoršavaš stvari.
Uvek si pogoršavao stvari.
Žao mi je.
Ne, u redu je.
Ono što sam ti ranije rekla je bilo pogrešno, Bobe.
Ne možeš to da potiskuješ u sebi.
Ne možeš sam da nosiš to u sebi. Niko ne može.
Moramo to da izbacimo. Moramo da provodimo vreme zajedno.
A čak i ako praznina ne nestane, obećavam ti da će biti lakše.
Kako to znaš?
Zato što meni već jeste.
Možemo zajedno da pronađemo izlaz odavde.
Hoćeš li da pokušaš da izađeš odavde zajedno sa mnom?
U redu. Pazi!
Ko ovo radi, Bobe?
Ja, mislim.
Samo pokušaj da se navikneš, u redu?
Ovde nema smrti. Bol se samo pojačava.
Zli jastuk!
Lena.
Došli ste po nas.
Šta ste videli? Jesi li dobro? -Ja sam dobro.
Imam sjajnu prošlost, tako da sam skroz u redu.
Da, ovo mesto je zbrkano.
Ali ovde smo zajedno. To je ono što je važno.
Hvala vam. Zaista. -Naravno.
Evo nas, Šejnovi elitni električni Gromovnici.
Nije Šejn. -U redu, u redu. Kako da izađemo odavde?
Koliko ja znam, to su samo beskonačne prostorije.
Čekaj, kažeš da je ova najbolja, a ostale su daleko gore, je li tako?
Da.
U redu, onda nam pokaži najgoru.
Gde si krenuo, Roberte?
Pa, deluje fino.
Ovo je najčudnija misija na kojoj sam ikada bio.
Ovamo! -Hajde, hajde, hajde!
Dođite!
O, ne.
Bobe, ako me još jednom udariš tim znakom...
Bio sam na metadonu!
Ovamo! Hajde, hajde! Brzo.
Već sam bila ovde.
Ovde je sve počelo.
Lutao sam jugoistočnom Azijom,
ne bih li nešto smislio, ili bar našao još droge.
Onda se pojavio jedan tip.
Počeo je da mi priča o jednoj medicinskoj studiji.
O eksperimentalnom leku koji može da me ojača.
Delovalo je kao čudo.
Napokon ću moći svima da pokažem da vredim.
Da sam...
neko i nešto.
A pogledaj šta si pustio na slobodu.
Najsramnije od svega bilo je što si pomislio da možeš biti išta više od...
ništa.
Odlazimo.
Ne.
Stani.
Samo ih pusti.
Čekaj. Misliš da im je stalo do tebe?
Nisi ti važan. Nikome.
To nije tačno.
Ne!
Nemoj da joj naudiš.
Robert heroj.
Jači sam od tebe.
Da vidimo.
Ustaj, Bobi.
Mislio si da ćeš biti neki velikan?
Neki spasilac?
Ni sebe ne možeš da spasiš.
Uvek ćemo biti sami.
To je sve što možeš?
Ovo nije u redu.
Bobe, stani!
Ovo je ono što on hoće!
Tu sam.
Uvek ćemo biti samo nas dvojica.
Tu sam. Nisi sam.
Hajde.
Dušo.
Odličan si bio tamo, Bobe.
Hvala, Vokere.
Čekaj, gde to "tamo"?
Šta se ovde desilo?
Izvinite, malo sam zbunjen.
U redu. Jesi li ozbiljan?
Jesi li dobro?
Da, dobro sam.
Da. Odmah mi treba izvlačenje.
Šta? Ne. Nemam pojačanje.
Treba mi pomoć.
Ubiću tu osobu.
U redu, čekaj, čekaj. Samo malo. Šta će biti kad mu se vrati pamćenje?
U redu. Dođi. -I ja?
Da. Od sada se držimo zajedno. -To je lepo.
Ne smemo da je ubijemo. Treba da je privedemo. -Ne smemo da je ubijemo.
Možda joj prilikom privođenja slomim koju kost.
Ja bih je rado ubila. -Kad mu se vrati pamćenje, možda sredi ovu glupost.
Bar da joj polomim noge. -U redu, ljudi.
Onda je ti odvedi. -Znam da sada svi svašta osećamo.
I ja isto. -Ćao. -Razumem.
Dajte mi pola... Pola sekunde.
Idemo li uživo?
Odlično.
Godinama već radim u tajnosti na razvoju novog sistema zaštite.
Danas je građanima SAD-a ta zaštita bila potrebna.
I, zahvaljujući mom napornom radu, dobili su je.
Dame i gospodo, upoznajte...
nove Osvetnike.
Sada si naša.
IMA JOŠ NA 1:55:53
GROMOVNICI*
NOVI OSVETNICI
Vau, koliki izbor, a?
Teško je odlučiti se. O, gle, Vitiz. Opa.
Sa hrskavim pahuljicama od integralne pšenice, celovitim zrnom i vitaminima.
Daju vam energiju. Dobri su za decu, a?
U redu.
Hvala.
Nema na čemu.
To sam ja na kutiji.
I IMA JOŠ NA 2:03:28
POSLE 14 MESECI
Ali mi smo Osvetnici. Vlada je tako rekla.
Kako Sem Vilson to ne razume? -Pa, on ima štit.
I ja imam štit. -To nije štit.
Jeste, to je štit. -To je bedan štit.
Odličan štit, Baki.
U redu, ako on sastavi tim, i nazove ga Osvetnici, ko su onda pravi Osvetnici?
E, to je pitanje koje se na internetu stalno postavlja,
a sudeći po užasnim mimovima koje sam video, misle da to nismo mi.
Zar nisi hteo da pričaš sa njim? -Već jesam.
I? -Loše je prošlo.
Nemam pojma šta ijedno od ovih dugmića radi. Neverovatno da ništa nisu obeležili.
Znaš da je podneo zahtev za autorska prava na ime?
Stvarno? -Gubimo kredibilitet. -Koga smo jedva i imali.
A sad je tu ta ogromna kriza u svemirskom prostoru, a nama ništa ne govore.
Već nam ponestaje prostora? Nemoguće. Ova zgrada je ogromna.
Šta? -Svemirski prostor.
Svemirski prostor.
Pokreni analizu pretnji. Hoću ceo izveštaj.
Pokrećem analizu pretnji.
Zdravo time.
Šta to, dođavola, nosiš? -Čuo sam za Sema Vilsona.
On je glup, sklon tužbama, ali ja sam pametan.
Pametan čovek. Imam pametno rešenje.
Ozvetnici.
Ozvetnici, sa "z". Nema autorskih prava.
Ne. -Baš je mekano.
Kao... Kao guza mladunčeta foke.
Hoćeš da... Hoćeš da uživaš u tome?
Ne želim da pipam tvoju guzu mladunčeta foke.
Imam jedan za tebe. -Ne želim ga.
Imam i za tebe jedan. -I za tebe. -I za tebe.
I za tebe, Bobe, koji se kriješ u ćošku i praviš se da čitaš knjigu.
Svi smo usklađeni. Svi smo članovi supertima!
Neidentifikovana letelica ulazi u orbitu.
Treba da dobijemo satelitsku sliku.
Prikaži satelitsku sliku. -I upali...
I upali... Baš sam to htela da kažem. I upali mlaznjake.
Ne bismo morali da palimo mlaznjake da imamo Sentrija koji može da leti.
Znam, izvini. Izvinjavam se, ljudi.
Ne mogu da budem Sentri bez, znate, one druge strane.
Ali sam oprao sudove.
I šta ćemo da uradimo, da letimo na Bobu do neba?
Da. Možete li da zamislite Crvenog stražara kako jaše na Sentriju, prelećući oblake?
Zato smo mi Ozvetnici sa "z".
Satelitska slika se učitava.
Ekstradimenzionalna letelica ulazi u atmosferu.
Ekstradimenzionalna? Šta to znači?
To je... To je kul letelica.
NOVI OSVETNICI
NOVI OSVETNICI I BOB
NOVI OSVETNICI I BOB ĆE SE VRATITI
Prevod: Vladimir Cvetković Sever Obrada na srpski: Lanselot
Preuzeto sa www.titlovi.com