På et tidspunkt i livet mister vi kontrollen, -
- og vores liv kommer i skæbnens hænder.
Det er verdens største løgn.
Paulo Coelho, "Alkymisten"
NYGIFTE
Hvordan ender en kvinde i sine 70'ere med at blive gift?
Det hele begyndte, da verden lukkede ned.
Okay, jeg kan kun se mig selv her.
- Det er ikke det, jeg vil se. - Diane, du har slået lyden fra.
Hvordan slipper jeg for, at mit ansigt er så stort?
Du har ikke lyd på.
Diane, du har ikke lyd på.
- Alexa, gå ind på mødet. - Okay.
- Hej, de damer. - Hej.
Viv, har du været i Arthurs lejlighed i al den tid?
Ni dage.
Det er verdensrekord.
Shar, drikker du i arbejdstiden?
Teknisk set har retten lukket.
Så det er bare mig og den gode, gamle dommer Walker.
Min restaurant er også lukket. Måske i hele to uger.
Nu har jeg fundet ud af det. Hvorfor er jeg en kartoffel?
Skal vi tale om "Normale mennesker"?
Ikke et emne, vi har erfaring med.
Hvordan slipper jeg for kartoffelhovedet?
Én ting er sikkert.
Det varede meget længere, end nogen havde forestillet sig.
"Utæmmet". Den hårrejsende, sande historie om Vivs nedre regioner, -
- hvis skønhedsklinikken ikke snart åbner.
Jeg fik fjernet alt med laser for flere år siden.
Beklager, men den er syv nu.
- Hold da ... - Tak, sundhedsarbejdere! Tak!
Ingen nyder deres karantæne mere end dig, Viv.
Vi holdt kontakten og var der for hinanden i de svære tider.
- Se, hvem der er hjemme fra sygehuset. - Du ser godt ud, Bruce.
- Det var et mindre hjertetilfælde. - Nu tager vi den bare med ro.
- Ikke flere cheeseburgere. - Men se her.
Jeg har fået nogle helt særlige cookies.
De er formet som små aortaer.
Nej.
Og ved professionelle milepæle.
for hun er en af vor egne
en rigtig guttermand
Jeg er blevet bedt om at vie tre ægtepar.
Det er min eneste funktion som pensionist.
- Hvor er det sødt. - Det er fornedrende.
Jeg læste ikke jura for at fortælle kollegers børn, hvornår de må kysse.
Ligesom mange andre udnyttede vi denne tid til at kaste os over nye ting.
Det var lidt dystert ...
Jeg sylter mine agurker selv.
Jeg har adopteret en papegøje. Han hedder Sylvester.
Er du en god dreng?
Sylvester har fået et nyt hjem.
Og tiden tvang os til at ordne alt det, vi havde udskudt.
- Jeg beholder kun det her. - Godt, at du beholder kaffedåsen.
- Det er Harry. - Harry?
Altså hans aske. Harrys aske. Se selv.
- Var hans sidste ønske at være en latte? - Der kan du ikke have ham.
Skulle han hellere stå i Mitchells soveværelse?
Det er nok ikke der, din afdøde mand forestillede sig at blive stedt til hvile.
- Du kommer ned i kassen. Sådan. - Nej, spred hans aske et sted.
Hvad vil du have, jeg skal gøre? Smide ham ud på en mark?
Han er allergisk over for heste.
For en stund var det, som om det var endeløst.
Den var god. Men hvis jeg ville læse om -
- en kvinde fanget i sit hjem, der mister forstanden, -
- ville jeg læse mine egne dagbøger.
Men alting har en ende.
Vi gjorde det godt, ikke?
- Det var Brentwoods bedste restaurant. - Los Angeles' bedste.
- Helt bestemt. - Hvor er I søde.
Jeg skulle alligevel gå på pension en dag.
Kom over til mig på den anden side.
Det er kedeligt, men det er kedeligt.
Det var noget af en oplevelse, -
- men vores tid hver for sig var endelig forbi.
Og en ny, fælles rejse tog sin begyndelse.
BOOK CLUB - TUREN GÅR TIL ITALIEN
Banke, banke på.
Åh gud!
- Det føles stadig ulovligt. - Nej.
Jeg nægter at gøre knus ulovlige.
Hvad sker der her?
Er vi nået til det punkt, hvor vi dækker møbler af i plastic?
Det er jo, fordi jeg har haft rigeligt med tid.
Jeg forsøgte mig også med nye fliser på badeværelset. Det var en fiasko.
- Virkelig slemt. - Juhu.
Dommer Sharon!
Jeg er gået på pension, så ingen grund til at være formel.
- Bare kald mig "høje dommer". - Tænk at være så glad for at kramme dig.
Det siger alle til mig.
- Halløjsa! - Se nu der!
- Åh gud! - Hvor er jeg glad for at se dig.
- Åh gud. Hej. - Hej.
- Hej, søde. - Hej.
- Og min ven. - Hej, smækre siv.
Hvordan går det, smækre siv?
Viv, hvad sker der med de handsker? Har du planer om et diamantkup?
Eller vil du give den som amatørmimer?
Eller professionel. Du kan alt, du vil.
Spændende karriereskift.
Ja, der er i hvert fald sket et spændende skift.
- Hvad sker der? - Gud, er du blevet forlovet?
- Kan I fatte det? - Nej.
Jeg har så mange spørgsmål.
- Hvornår er det sket? - Vent nu lidt.
- Sæt dig ned, og fortæl os det hele. - Okay.
Gud, hvor er det vildt.
Åh gud. Jamen det skete faktisk i går aftes.
Det er ikke til at fatte.
Vi var på vej hjem til lejligheden, og han talte om frierier.
Og jeg sagde: "Hvis ikke nu, hvornår så?"
For om 50 år vil jeg måske ikke synes, han er så flot, som jeg gør nu.
Og vi stod lige foran en juveler.
Og før jeg vidste af det, stod vi derinde og sagde: "Skal vi springe ud i det?"
"Skal vi gifte os?" Og det skal vi!
Det skal vi.
- Skål for Viv og Arthur. - Tak.
- Skål. - Så smukt.
- Tak, venner. - Er bryllupsplanerne på plads?
- Jeg tager nok Arthur med. - Hvad?
Som min date.
Skal vi så grine ad hende, bare fordi hun er bruden?
- Ja. - Sharon har ret.
- Du ser godt ud. Er den ny? - For mig er den.
Men vist ikke for manden, der købte den.
Godt, at din vagina ikke er gået på pension.
Hvem er den heldige?
Aner det ikke. Den lå på bagsædet af min bil.
Det, man finder, må man beholde.
Hvordan får du det til at spille?
Nu forstår jeg alle hendes hofteproblemer.
Folk med mekaniske knæ skal ikke kaste med sten.
Gud, forresten ...
I skal se, hvad jeg fandt under min oprydning.
Oprydning? Hvordan så her ud før?
- Jeg tror, det er et tegn. - Et tegn?
Den her er fra turen, der aldrig blev til noget.
Vi ville jo til Italien sammen.
Italien! Åh gud.
Vores drømmerejse. Altså indtil jeg blev gravid og ødelagde det hele.
Pan Am?
Tænk, at en af de her fik os på et fly.
Jeg vil slet ikke se dem.
"Overrask Gianni.
Smag hans forrygende frikadeller igen.
Lev ikke i frygt."
- Det var ikke lige ... - "Smag hans forrygende frikadeller"?
"Lev ikke i frygt"? Hvor store er de?
Gianni? Hvem er Gianni?
Han var den italienske steg fra kokkeskolen for en trillion år siden.
- Han er nok fed og skaldet nu. - Du ødelægger mine minder.
Men det er ikke pointen. Pointen er, at jeg fandt den her.
Det er slut med rejserestriktioner. Jeg synes, vi skal tage til Italien.
Italien? Det var svært nok at komme hertil.
Jeg kan ikke rejse nogen steder. Jeg er jo lige blevet forlovet.
Det er da det, vi gør. Det kan være Vivs polterabendrejse.
Jeg får helt gåsehud. Det er perfekt.
Skal vi til Italien og te os som teenagere?
Her står, at man ødelægger sit liv, hvis man ignorerer tegnene.
Vi må ikke afvise skæbnen.
Jeg vil da frygtelig gerne drikke italiensk vin og fejre Vivian, -
- men kan vi ikke gøre det herhjemme?
Enig.
Det føles ikke rigtigt at forlade Arthur nu.
Min lille Ginsburger har det ikke så godt.
Jeg vil helst ikke rejse fra hende.
I ved godt, at vi måske aldrig igen får chancen for sådan en rejse.
Skæbnen råder.
En polterabendrejse? Og du sagde nej på grund af mig?
Nej. Eller jo, det sagde jeg.
Men ikke på grund af dig. På grund af os.
- Vores forhold. - Det er da helt forkert.
Ikke på grund af "vores forhold", men forlovelsen.
Vi er lige blevet forlovet.
Jeg skulle hellere tage til Italien med dig.
Det ville jeg elske.
Men selvom vi er forlovet, kan du sagtens rejse med veninderne.
- Mener du det? - Gudfader, Viv.
Det er faktisk Sankt Kristoffer. Han er de rejsendes skytshelgen.
Planlægger I en rejse, er I ved den rette helgen.
Det kalder jeg for et tegn.
Åh nej.
Du har ringet til de pensionerede og højtbegavedes hjem.
Så ...
... vi er nødt til at tage til Italien.
Jeg har allerede sagt, at jeg ikke kan.
Jeg ville score point ved at fortælle Arthur, jeg blev hjemme, -
- fordi vi nu er fuldforlovede.
Det er ikke et ord.
Fuldforlovede, fastforlovede? Jeg ved det ikke.
- Hvor er du? - Jeg står i en kirke.
- Står du i en kirke? - Vi skal finde en til brylluppet.
Skal det være kirkebryllup?
Jeg håber ikke, de kører baggrundstjek.
Du burde blive opslugt af flammer, idet du trådte ind.
Han må ikke tro, jeg tror, han prøvede mig, -
- og at jeg ikke tror, han synes, vi skal rejse.
- Nu overtænker du det vist. - Det tror jeg ikke. Vi må afsted.
Skat, det er Sharon. Sig hej.
Hej, Sharon. Hvor lyder det fedt med jeres tur til Italien.
Åh gud. Pis altså.
Du er på medhør i en kirke!
Ginsey!
- For fanden i helvede. - Jeg ringer tilbage.
Det er endnu et tegn.
Jeg er ikke med. Død som i "rigtig død"?
- Ja. Findes der andre slags død? - Har katte ikke ni liv?
Vent lidt. Nu kommer Sharon.
De mener, det bare var alderdom.
Det er ikke meningen, at dit barn dør før dig.
Søde skat. Det gør mig ondt.
Jeg taler med Diane. Jeg sætter hende på medhør.
Nej nej, vent.
- Jeg siger bare noget forkert. - Hej, Di.
Selv mit navn er upassende og minder om død.
Jeg tror måske, det er et tegn.
Ja! Universet lægger planer for os.
Altså ... Gør det nu også det?
Selv hvis det ikke gør, så lad os tage snakken i Italien.
- Mener du det? - Jeg er pensionist, min kat er død.
Vi taler om at tage til verdens mest vinproducerende land.
- Ja, gu mener jeg det. - Vi gør det. Jeg kobler lige Viv på.
Vi skal bare til Italien.
- Er du også med på det? - Har Sharon ikke fortalt dig det?
- Om hendes kat? - Nej. Om Arthur.
Gud, er han også død?
- Diane! - Jeg var bange for, temaet var død.
Han synes, det er forkert, hvis vi ikke rejser. Er det ikke sødt?
- Du burde gifte dig med ham. - Det gør jeg også. Men først: Italien!
Er det ikke utroligt? Du er på vej til Toscana.
Gudfader.
- Argh, ja ja. - Kun du kan sige "argh" til Toscana.
- Jeg sagde ikke "argh" til Toscana. - Så siger vi det.
Det er bare et absurd projekt.
- Hvad skal vi på en polterabendrejse? - Vivian skal jo giftes.
Det er da også lidt skørt.
- Jeg synes, det er meget romantisk. - Men også skørt.
Du har selv været gift. Det ved du bedst.
- Jeg var gravid. Det var noget andet. - Hvor romantisk.
Ikke lige så romantisk som aldrig at gifte sig.
- Hov. Et lille farvelkys måske? - Måske lige et.
- Smut så med dig. - Okay. Elsker dig.
Se nu der! Jeg kan slet ikke fatte, vi er her.
Jeg elsker den her by. Rom.
Roma. Og ikke kun fordi jeg fik to glas prosecco til frokosten.
Hørt!
Jeg elsker alt, der er mere faldefærdigt, end jeg er.
Men det er vanvittigt, ikke? Så mange turister, der er i verden.
- Vi er da selv turister. - Ja, men vi skilter ikke med det.
Nej da. Dommerens mavetaske skriger: "Jeg er en af de lokale."
- Den kaldes en bæltepung. - Så er det en helt anden sag.
Ja. Den er ikke bare moderne, den er også praktisk.
Er det nu?
- Hvad? - Det er det i hvert fald.
- Okay. Så gør vi det. - Ja, for pokker!
Gud, altså, I er bare for meget!
Ja, vi er, for det er din polterabendrejse.
SNART BRUD
Og det får du ikke lov til at glemme.
Og der har du dit slør.
- Tillykke til bruden! - Tak!
Du ser fantastisk ud. Du er bare helt perfekt.
- Jeg ligner en skolepatrulje. - Nej, nu har de altid veste på.
- Hvad sagde han? - Jeg prøver at oversætte det.
- Vecchi. Det betyder gammel. - Hvad?
- Kaldte han os gamle? - Han kaldte os for gamle frugter.
- Hold nu kæft! - Jeg vil forårsage en diplomatisk krise.
Vent. Dolce betyder sød.
Okay: "Jo ældre vinstok, desto sødere er druerne."
- Vi kan stadig! - Ja, vi kan.
- Men hvad gør vi ved det? - Nu er det her jo en polterabend.
Det vil sige, at vi skal ud at se på nøgne mænd.
Hvad er kutyme her? Hvor stikker man dollarsedlerne ned?
Nogle af de fyre strippede vist også til min polterabend.
Se lige de neglelejer.
Jeg har brug for pedicure.
"Jeg har mistet min hånd!"
Nicolas Cage i "Lunefulde måne".
Hun er næsten 2.000 år gammel.
Hun har klart fået noget lavet.
Sådan en permanent havde jeg også tilbage i 1982.
Til hans forsvar må siges, at det er lidt småkoldt herinde.
Det er da flot! Han er 1000 år gammel og stadig stenhård.
Åh gud! Hvad er det, Bruce har gang i?
Sig mig, udspionerer du ham?
Nej, jeg fik besked om bevægelse i køkkenet.
Bacon?!
Gud, nej, han må ikke ...
Er han da vanvittig?
Bruce!
Du skræmte mig fra vid og sans!
Bruce, du ved godt, at du ikke må spise bacon.
Det er ikke, som det ser ud.
- Det ligner bacon gemt bag ryggen. - Forkert.
Ingen bacon.
Jeg kan godt se dig, Bruce.
Aldrig har jeg set noget så smukt.
- Hvor er jeg glad for, at vi tog afsted. - Det er jeg også.
Se, nu er vi her. Det er Via dei Coronari.
- Hvad er Via dei Coronari? - Den her gade.
- Og? - Den er smuk, så den tager vi.
Der er da ikke én grim gade i den her by.
Det tror jeg heller ikke. Og se.
- Er det et tegn? - Det tror jeg.
Jeg tror helt bestemt, det er et tegn.
Jeg kan læse tegnene på skiltet. Chiuso. Lukket.
Sørens også.
Og du må være bruden.
Hvordan vidste du det?
Hvad har I piger planlagt?
Velkommen til min ydmyge, lille fabrik.
Hold nu fast!
Beskriv kjolen for mig. Fortæl mig alt, du har i tankerne.
Sexet, men traditionel.
Sexet, selvfølgelig.
- Og tidløs. - Godt set.
Du vil ikke se på bryllupsbillederne om 50 år -
- og sige: "Hvad fanden tænkte jeg på?"
Ciao. Er der nogen, der vil have et glas prosecco?
Ja, det kan du tro. Mig. Og det får du også brug for.
- Nu skal vi have det sjovt, piger. - Skål på alt det sjove.
Blændende!
Er det den?
Rolig nu. Man vælger aldrig den første.
- Så let slipper du ikke. - Den er for ... brudeagtig.
Næste.
Du ligner Hugh Hefner.
- Den er ikke brudeagtig nok. - Skift.
- Næste. - Tusind tak.
Dig gad jeg godt servere juleaften.
Okay, mindre fugl. Næste.
- Næste gang bliver det en af jer. - Fint nok. Når nu vi er Rom ...
Jeg tager ikke én kjole mere på, før I alle er i haute couture.
Du slipper ikke ud af det her.
- Rettelse: Jeg skal ikke i nogen kjole. - Grace!
- Du ved ... - Sì. Jeg er helt med.
- Tada! - Hold da helt ...
Jeg har det som i bagsmækken på en Cadillac.
Den høje dommer ser godt ud.
Ja, hvis jeg skulle til renæssancetræf.
Diane, se der.
Jeg troede helt alvorligt, at det var dig.
- Jeg er vild med den. - Nå, hvad tænker du?
At jeg ikke kan lide dig.
- Du milde! - Den er pragtfuld!
Du ligner dig selv mere end nogensinde.
Vi sender et billede af den til Mitchell.
Nej, er I da vanvittige?
- For sent. - Lad nu være. Annullér beskeden.
Bare fordi jeg ikke kommer til at få kartoffelhoved, -
- er jeg ikke Steve Jobs.
- En til kjole til den vordende brud. - Jeg skal have mere at drikke.
- Hold da kæft! - Det er løgn.
Smækre siv, halli hallo!
- Jeg ville selv gifte mig med dig. - For pokker, Viv. Den er forrygende.
Har du forestillet dig dig selv som brud sådan her?
Jeg har aldrig forestillet mig mig selv som brud.
Vi holdt mange bryllupper på Quinn-Henry, men jeg forestillede mig aldrig mit eget.
Hvordan føles den?
Jeg elsker stoffet.
Ja, det er den fineste kvalitet. Men hvordan har du det i den?
Er det lige din kjole?
- Hvad siger I? - Den er perfekt.
Fuldkommen betagende.
Vi tager den.
Sådan!
- Der kommer de. - Hvad har I købt?
Var I klar over, at Mitchells rigtige navn er Michelangelo?
Og ...
Arturo. Det er meget mere sexet end Arthur, ikke?
Alt er mere sexet i Italien.
Jeg er i hvert fald.
- Ikke også, Giuseppe? - Selvfølgelig.
Åh nej.
Mitchell. Det er, fordi I sendte ham det billede.
Hvad?
"Et sandt kunstværk. Og kjolen er heller ikke så tosset."
- Flot formuleret. - Han er da utrolig!
- Hey, skål. - Skål.
- Sådan. - Rom er en god vandreby.
Men en endnu bedre sidde-og-drikke-vin-by.
- Hørt. - Det siger du da om alle byer.
Nej, ikke alle byer er gode at vandre i.
Den bedste vandreby er Venedig.
Jeg elsker Venedig.
- Skal vi tage dertil? - Til Venedig?
Ja. Det er aldrig forkert at tage til Venedig.
- Min ven har et skønt hotel der. - Hvor har du ikke en ven med et hotel?
Det er de færreste steder.
Jeg synes, vi skal holde os til planen og tage til Toscana.
Venedig er verdens mest særlige by. Italiens største skat.
Ham fyren fra "Alkymisten" ledte efter en skat.
Universet siger, at vi skal gøre det.
Eller er det måske gadekunstneren, der siger det? Ja, undskyld.
Jeg synes, det er et tegn. Og det er min polterabendrejse.
Høje dommer, vil du måske protestere her?
Ikke tale om! Jeg har skærfet, så det er mig, der bestemmer.
Ny plan: Andiamo a Venezia!
Er der mulighed for søvn i den nye plan?
Er klokken 18 en passende polterabendsengetid?
- Klart. - Det er vist meget normalt.
Okay! Vi rejser i morgen tidlig.
Til den smukke kvinde.
Du er klart mere sexet i Italien.
- Som at se mig selv i spejlet. - Ja.
Tak.
- Hvor har vi toget til Venedig? - Vi skal ...
Ja, helt sikkert første klasse.
- Hvor skal I hen? - Venedig.
Vi hjælper med bagagen. Lad os hjælpe jer.
Venedig. I er i god tid.
Tak for hjælpen. Det er til jer begge to.
Tusind tak.
- Hvor står der Venedig? - Jeg kan slet ikke læse det.
Tak.
- Hold da op. - Kom så, alle sammen.
- Diane, vil du række mig min taske? - Øjeblik. Nej.
Den er ikke deroppe.
Hvor er den så?
Alt i orden?
- Jeg kan ikke finde min taske. - Min er her.
Men jeg skal ikke hovere nu.
- Er den blevet stjålet? - Jeg har ikke set nogen.
- Er du sikker på, du lagde den op? - Det troede jeg da.
Øjeblik, øjeblik.
Tak. Jeg blev lige bange for, at vi var blevet bestjålet.
- Hvor finder vi indtjekket bagage? - Hvad mener du med indtjekket?
Kufferterne, vi gav dragerne i Rom.
Jeg beklager, men vi har ingen dragere.
Hvornår holdt I op med at have det?
I 1976.
POLITI
Derfor var de så overraskede, da de fik drikkepenge.
De er ikke vant til, at nogen giver dem penge for at stjæle deres bagage.
Det er bare for meget. Jeg kan ikke klare at miste den taske.
Det er irriterende, men ikke verdens undergang.
- Du forstår det ikke. - Det er en god undskyldning for nyt tøj.
- Alt kan erstattes. - Nej, alt kan ikke erstattes.
Nu synes jeg, du tager for meget på vej.
Harrys aske er i kufferten.
- Hvad?! - Ja.
Tog du Harrys aske med på vores polterabendrejse?
- Er du da vanvittig? - I sagde jo, han skulle ud af skabet.
- Så du tog ham med til Italien? - I indtjekket bagage?
- Som en seriemorder. - Er det lovligt?
Spørger du mig om det?
Hej.
Så nu har vi skrevet rapporten.
Okay, og ...
Hvis vi finder noget, får I det at vide.
Vi har siddet her i to timer, og det er alt, vi får ud af det?
Nej, det er ikke alt.
Jeg har meget ondt af jer.
- Du har ondt af os? - Ingen mand skal komme her og ynke os.
Dit dovne politiarbejde er rigeligt.
Jeg er bare nysgerrig. Hvis I finder taskerne, vil I så gennemsøge dem?
Jeg har ikke for vane at finkæmme en dames ejendele.
Det er godt at høre. Endnu en gang mange tak.
Vent, signora.
- Din kjole. - Gud, ja!
- For pokker da, min kjole. Tak. - Er I her for at holde bryllup?
Nej, en polterabendrejse. Mine veninder tog mig med ud at prøve kjoler.
Du har gode veninder. Selv hende den krakilske.
Tja ...
Tag denne brochure med.
PAS PÅ! Bliv ikke et offer
Så vi ikke skal ses igen.
Tak. Det er virkelig en kæmpe hjælp på det her tidspunkt.
Det er helt klart ikke lovligt. Det kan jeg love dig for.
Hvad tænkte du på?
Jeg ville bare gøre noget godt for ham. Han drømte om at se Italien.
Det var en sød tanke.
- Og kuleskør. - Ja, det kan jeg godt se nu.
Se på den lyse side. Det er en lettelse ikke at slæbe rundt på kufferterne.
Tal for dig selv.
Det er jo styrketræning for hele overkroppen at bære den her.
Kan I huske i "Alkymisten", hvor han bliver bestjålet og mister alt?
- Nu føler jeg ikke længere med ham. - Enig.
Han måtte træffe et valg. Han kunne se sig selv som offer for en tyv ...
Eller se sig selv som en eventyrer på skattejagt.
- Vi er ofre for tyve. - Men vi er også eventyrere.
Ciao, Sofia!
Velkommen tilbage.
Jeg lover jer, at I er i gode hænder. Min onkel vil gøre alt for denne kvinde.
- Hvor sødt. - Og sandt.
Og I er heldige, for denne weekends bryllup er blevet aflyst, -
- så vores bedste værelser er ledige.
- Brylluppet blev aflyst? - Ja. Det helt store drama.
Masser af skrig og tårer, og der blev sat ild til kjolen.
Her er vores butik. I er ventet.
Jeg har det sæt i blå.
- Her er nøglerne. I er nok trætte. - Tak.
Hils din onkel og sig mange tak fra mig.
Selvfølgelig. Hvis der er noget, I mangler, skal I endelig sige til.
- Tusind tak. - Ciao.
Hendes onkel ville da gøre alt for dig, hva'?
Dengang for 15 år siden -
- ville jeg gøre alt for ham.
- I sengen. - Tak for den specifikation.
- Han er grunden til, jeg fik nyt knæ. - Sikke et engagement.
- Sikke et offer. - Nærmest en moderne Moder Teresa.
Det er den del af Moder Teresas historie, som de fortier.
Hun var ikke kun på knæ for at bede.
Så glemmer du hurtigt problemerne. Salute.
- Det skader i hvert fald ikke. - Det kunne jeg ikke undgå at overhøre.
Hvilke problemer er du havnet i?
Noget kludderværk på stationen.
Vi fik stjålet vores bagage.
Det lyder ikke bare som noget "kludderværk".
Al jeres bagage? Tegnebog? Pas?
Må jeg være fri! Hvor dum tror du, jeg er?
Fantastisk.
Ingen får den af mig. Ingen.
Nej, det ville da kræve helt utrolig fingerfærdighed.
Du viste mig din, så skal jeg også vise dig min ...
Hjertet hamrer i mit bryst.
Jeg siger bare, du ikke må stresse dig selv.
Jeg står på drivingrangen. Det er kun ét niveau over middagslur.
Skat, er du sikker på, jeg ikke skal komme og mødes med jer?
Det har vi talt om, Bruce. Det er ikke sikkert for dig.
Ja ja, jeg tænkte bare ...
I morgen skal vi til La Toscana.
- La Toscana? - Det er sådan, man siger Toscana.
Jeg troede, du mente restauranten på San Vicente.
Hvorfor skulle jeg tale om en restaurant på San Vicente, når jeg er i Italien?
- Eataly? - Hvad?
Eataly. Den der restaurant i Century City.
Jeg laver bare restaurantjokes på grund af min kostplan.
Okay, nu har jeg fanget den.
Hvis jeg er nødt til at forklare mine jokes, er det bare ikke sjovt.
Vi kan bare droppe de der restaurantjokes.
- Jeg joker ikke med ballonoperationer. - Det ville jeg ellers ønske, du gjorde.
- En polterabendrejse? - Ja.
Jeg kender ingen, der har gjort det de sidste 20 år.
Og hvorfor ikke?
Helt ærligt, så er det sådan, jeg vil leve mit liv.
- På en polterabendrejse? - Naturligvis.
Et liv, hvor jeg dagligt praktiserer mottoet "hvorfor ikke?".
Jeg troede lige, du ville sige: "Hvor jeg dagligt praktiserer vin," -
- og jeg tænkte: "Okay!"
- Det er ikke en dårlig kombination. - "Vin og hvorfor ikke?"
Det skal min selvbiografi hedde.
Jeg lover, at jeg køber en førsteudgave.
Det er en aftale.
Gud, se hende lige. Vi kan ikke vende ryggen til hende i et sekund.
Hun tiltrækker mænd som fluepapir.
- Ciao, venner. - Hej.
Hej.
- Det her er Ousmane. - Ciao. En fornøjelse at møde jer.
- Hvem af jer er den vordende brud? - I hvert fald ikke mig.
Hun kommer ned om lidt.
Det må være spændende for jer. Det glæder mig, at I slutter jer til os.
- I aften? - Jeg har lagt middagsplaner for os.
- Alle tiders. - Hvad var det nu, du kaldte det?
- "En autentisk italiensk aften". - Skal vi på Olive Garden?
Undskyld.
Jeg lover, det bliver godt. Skøn mad, skønne mennesker.
Og bare i orden, at fire tilfældige kvinder dukker op?
Det her er Italien.
Der er altid plads til tilfældige, smukke kvinder.
Han er god.
Nu bliver jeg desværre nødt til at købe nyt lingeri.
Stakkels dig. Nu, hvor vi skal giftes.
Så prøv at finde noget i flonel.
Eller måske kraftig polyester.
Lol. Hvordan går det i New York?
Byen savner dig.
Også nogen i byen?
Lad mig lige lave en rundspørge, og så vender jeg tilbage ...
Vildt!
Hold nu op! I fik lige arrangeret en polterabendmiddag ud af det blå!
- Det var lettere, end du tror. - Og vi skaffede endda et band til dig.
- Se! - Jeg håber, du kan lide italiensk musik.
Hej.
Vi besluttede os for at gå ind til juveleren, -
- og vupti var vi forlovet.
Jeg synes, det er utrolig romantisk.
Tak. Er du gift?
- Nej. Jeg har været nede ad den vej. - Var det ikke en behagelig rejse?
Den mindede lidt om et bilrøveri.
Men der var da også gode stunder. Er I alle sammen gift?
- Gift. - Ikke gift, men heller ikke single.
- Du dater. - Fast kæreste.
Ja, jeg ved ikke ... Det lyder så fjollet at kalde det kærester.
For teenageagtigt. Jeg er for gammel til at være kæreste.
Det mener du ikke! Det er da så skønt at være kæreste!
- Nej. - Jo.
Det er sexet at være nogens kæreste. Det er spændende.
Du elsker en og binder dig til ham, men du har stadig dit eget liv.
Du har ikke overgivet dig til samfundets konventioner.
Det er et valg. Du vælger at være sammen med ham.
Men du kan sgu gå, lige når du vil.
Og du er den vordende brud?
Og hvad med dig?
- Hun er vores single. - Alle grupper skal have en.
Og jeg er den, der skal på toilettet. I må have mig undskyldt.
Ousmane, hvad laver du i Italien?
Filosofi. Nej, jeg var filosofiprofessor.
Nu er jeg gudskelov pensioneret og har god tid til at nyde livet her.
- Ciao. - Der har vi jo køkkenchefen.
- Det var pænt af dig at lade os komme. - Med største fornøjelse.
Nå, men lad os fortsætte med en lille smule prosecco.
- Den renser ganen. - Tak.
Hvad bringer jer til Venedig?
- En række uventede begivenheder. - Ah, livets krydderi.
Jeg fór vild.
Hold da op. De babser er virkelig spændt godt op.
- Det er for meget, ikke? - Nej! Slet ikke!
Vent.
- Carolina? - Gianni?
Gianni, er det dig?
Det er jo vanvittigt! Hvad laver du her?
Mig? Jeg bor her. Det er min kokkeskole.
Øjeblik. Er det dén Gianni?
- Gianni-Gianni? - Det er dén Gianni.
- Hverken fed eller skaldet. - Jeg har hørt om dine frikadeller.
Det var da utroligt. Og se dig lige.
Ja, det er en ny kjole, -
- og den er lidt for meget til i aften, men jeg ville slå mig løs.
- Du er smuk. - Tak.
- Tak. Det er da helt utroligt! - Ja, hold da op.
Først får I en lille mundsmag.
Jeg tror, nogen allerede har en god smag i munden.
Velbekomme. Jeg må lige ...
Jeg er ør i hovedet. Der er så meget, jeg vil putte i din mund.
- Jeg glæder mig. - Og cacciucco'en må ikke koge over.
- Det er vist allerede sket. - Selv min cacciucco koger over nu.
Det gør min også.
Det var den mest fantastiske middag.
Jeg fatter det ikke. Tænk at møde ham igen.
Hvis jeg skrev en bog, -
- skulle du gå i seng med ham for at få opskriften på den her sauce.
- Så er der drinks. - Jeg tror, jeg har fået nok.
Kom nu. Det er din polterabend.
Og nu bliver den endnu sjovere.
Sjovt. Ikke?
Meget Christian Grey-agtigt.
Jeg sagde jo, vi skulle til Italien!
Hold nu kæft!
Du styrer!
Det har jeg aldrig prøvet før.
Jeg har tænkt mig at gå en lille tur nede ved kanalen, -
- hvis du vil med.
Det er meget snart min sengetid.
Du er da for gammel til at have sengetider.
Skal vi ikke bare kalde det der for en kompliment?
- Det ville hjælpe mig ud af suppedasen. - Skal vi?
Og der gik Sharon.
Køkkenchef Gianni siger, at du må komme ud og se hans cucina.
- Se hans cucina? - Ja.
Det betyder "køkken".
Det er garanteret stort, ikke? Det er jo trods alt en kokkeskole.
Han siger, du er velkommen når som helst.
Hvor er det sødt. Sig, at hun meget gerne vil komme.
- Helst mere end en gang. - Gode gud.
Hvad vil du ...
Jeg vil gerne se hans cucina.
Så bare gå derud.
- Men gør ikke noget, jeg ville gøre. - Det er faktisk et rigtig godt råd.
Det er bare et køkken.
Så siger vi det.
Og så var de to.
- Som i Agatha Christie. - Så sandelig.
- Sikke en dag, hva'? Det her ... - Ja, mon ikke.
- Vores stjålne kufferter. - Hvem mister en persons aske?
Nogle skeletter skal man nok lade blive i skabet.
Hvad med dig?
- Ægteskab. Bryllupsklar. - Ja.
Min ...
Min soloforestilling er endelig ved at være forbi.
Det er så skørt.
Især for mig. Jeg kan godt selv se det.
Nej da. Jeg skal ikke dømme nogen.
Sådan tænkte jeg måske først.
Men jeg synes pokkerme, det er utroligt flot, at du gør det.
Og det glæder mig oprigtigt på dine vegne.
- Du er fuld. - Nej. Nej, jeg mener det.
Okay, måske lidt. Men jeg mener det stadig.
Hvordan gør du?
Du rev brugsanvisningen midtover og har ikke set dig tilbage siden.
Du er den modigste person, jeg kender. Og jeg er så glad for, du er min ven.
Du er da helt sikkert fuld.
- Kan du ikke tage imod en kompliment? - Nej.
Men det passer. Jeg får aldrig modet til at gøre det, du gør.
Tak for de pæne ord.
- Det sætter jeg pris på. - Tak.
Det er en sjov tur, ikke?
Hvis du ikke var blevet forlovet, havde jeg nok aldrig oplevet Italien.
- Hvad synes du om det? - Tænk, at jeg nær var gået glip af det.
Spørgsmålet er bare ...
... hvordan vi får ødelagt det hele?
Det ved jeg ikke. Men hvis vi ødelægger det -
- på samme måde som indtil videre, glæder jeg mig til at se det.
Men først er det sengetid.
Ja. Jeg skal have min skønhedssøvn.
Det her sker ikke bare af sig selv.
Det er nok mange dygtige håndværkeres fortjeneste.
De kan snart danne deres egen fagforening.
"Af alle ginbarer i alle byer i hele verden -
- går hun ind på min."
"Casablanca". Kan du huske den?
Ja.
Min første gang var med dig.
Hvad? Er det rigtigt?
Nej, jeg mener, første gang jeg så filmen.
- Jeg tror ikke, vi fik set slutningen. - Det var det bedste.
- Ikke slutningen. At vi ikke så den. - Denne gang var jeg med.
Okay, der er noget, du må forklare for mig.
Du bor et sted, hvor der ingen veje er, -
- men du har en varevogn i dit køkken?
Ja, det giver ingen mening.
Det er det, der gør det særligt.
Den skulle give mig lyst til at tage afsted.
Men den gjorde mig glad for at blive.
Det forstår jeg godt.
Her er fantastisk smukt.
Du er også stadig kok, ikke?
Jo.
- Det kan jeg godt mærke. - Kan du det?
Helt bestemt. Jeg kan se det i din aura.
I køkkenet er der kun lige nu.
Nutiden. Jeg kan se, at du forstår det.
Man bekymrer sig ikke om i går ...
... i morgen.
Grappa.
Det handler om at leve godt i dag.
- Det betyder: "Ved middagsbordet ..." - "... bliver man ikke gammel."
Kender du det ordsprog?
Det hang på væggen i min restaurant.
Er det rigtigt?
Det er et tegn.
Ingen smiler som dig.
Jeg har aldrig glemt dit smil.
Må jeg tage et billede?
Hvor er du smuk.
Du ser nu heller ikke værst ud.
Hvor længe er du i Venedig?
Vi rejser desværre i morgen.
Så må vi hellere udnytte denne aften.
Sig til, når du bliver træt.
Jeg kan blive ved hele natten.
POLITI
Bliv, hvor du er.
Hvad har du gang i?
Det er så mig.
- Ah, signora brudepige. - Fandens.
- I er midt ude på kanalen. - Hov, det er vi da også.
For god ordens skyld, det, jeg sagde tidligere om, at du var doven ...
... tager jeg i mig igen.
Kaldte du ham doven? Hvorfor dog?
Tro det eller ej, jeg regnede ikke med at se ham igen.
Er du så venlig at bugsere os ind?
Måske kan signoraen selv svømme ind?
- Der kan du selv se, hvor doven han er. - Det hørte jeg godt.
God nat?
Det må du ikke spørge om.
Hvad med dig?
Samme her.
Vi lavede pasta.
I en varevogn.
Jeg lavede også pasta.
I en båd.
- Hej. Det var ret sjovt i går, ikke? - Giv mig lige et minut.
Jamen dog! Se, hvem der er stået op. Godmorgen.
- Hvad er der sket? - Sharon er nok endnu hårdere ramt.
- Uhm, biscotti. - Nogen er da i godt morgenhumør.
Mit fitbit-ur siger, at min søvn var på 96 %.
Nu skal alle holde op med at råbe.
Skal vi ændre vores planer og tage en overnatning mere her?
- Nej! - Godt så. Rolig nu.
Nu skal vi til Toscana.
Skal vi stige på toget igen?
Ikke flere togture. Vi blev bestjålet på toget.
Teknisk set på togstationen.
Teknisk set gav vi vores ting væk på togstationen.
- Ja tak! - Mig!
Tak.
- Gianni har sendt en sms. - Det svin.
- Jeg troede, vi ramte noget. - I forstår det ikke.
Han har sendt billeder af os fra i går aftes.
Taler vi om en form for nøgenbilleder eller ...
Er du da gal? Nej.
Men Bruce vil jo se de billeder. De popper op på min iPad.
Åh gud!
- Hvad? - Hans skøre, gebrokne engelsk.
Gianni skriver ...
... hvor dejligt det var, at jeg masserede hans dej.
Og at det gav hans aften en happy ending.
- Åh gud. - Det er jo frygteligt. Og bare for sjovt.
Pis, pis, pis. Jeg må ringe til Bruce.
Hvorfor ringer den ikke?
Opkaldet går stadig ikke igennem.
- Men det var jo helt uskyldigt, ikke? - Jo.
Altså vi flirtede godt nok, men der var ikke noget med ...
... at massere hans dej.
Nej!
- Hvad så med hans frikadeller? - Jeg mener det.
- Men havde du lyst til det? - Nej.
Jeg prøvede bare at slå mig lidt løs.
Det kan jeg ikke, når Bruce er der.
- Nej, det er tydeligt. - Nej, ikke på den måde.
Hvordan så?
Hvor jeg ikke skal være bange for, at min mand falder død om.
Hvad ville der så ske? Hvordan ville mit liv se ud?
Én ting var at miste restauranten, men jeg kan ikke også miste Bruce.
Ens bedste venner er kærlige, men ærlige. Det er dig selv, der er problemet.
Hvad snakker du om?
Du er så bange for, at Bruce skal dø, at du forhindrer jer begge i at leve.
Han er nok henrykt over, at du tog med på turen.
Fængselsvagten forlod endelig sin post.
Han får lov til at smage lidt frihed.
Lad dog manden smage lidt bacon.
- Sådan er det ikke. - Er det ikke?
Det er præcis sådan, det er, og du kan ikke selv se det.
Vil du høre sandheden?
"Du kan ikke klare at høre sandheden!" Undskyld, den var for oplagt.
Sandheden er, at på et tidspunkt vil Bruce ikke være her længere.
Ingen her i bilen vil have, du ser tilbage på denne periode -
- og indser, hvor meget tid du spildte på at være bange.
Så hold op med det!
- Viv! - Den sad.
Det er for dit eget bedste. Du har en skøn mand, som elsker dig.
I er i live, og I har det godt.
Forsøg ikke at kontrollere det ukontrollerbare.
Livet er uforudsigeligt. Og overraskelserne gør det værd at leve.
Vi er okay. Alt er fint.
Husk at nyde overraskelserne ...
- Hvilken bil har ikke reservehjul bagi? - Den der.
Jeg har aldrig prøvet at tomle den.
Jeg har begrænset erfaring, men det hjælper, hvis nogen kører forbi.
Se det fra den lyse side. Det regner da ikke.
- Hvorfor frister du skæbnen? - Skæbnen findes jo slet ikke, vel?
Er det for tidligt at tale om, hvem vi spiser først?
Det ved vi vist godt alle sammen.
Hov hov.
- Det her er noget skidt. - Det er vi klar over.
- Jeg mener virkelig noget skidt. - Tak for den spritnye oplysning.
Vi skal til Toscana.
Ja, men det nytter ikke at gå i panik.
Det er ikke et kapløb med tiden. Vi kan bare tage det afslappet.
Jeg er afslappet. Men vi må begynde at gå nu.
- Gå? - Ja.
Til Toscana?
Hvis vi går nu, kan vi være der ved daggry.
- Så lad os gå. - Nu skal vi ikke ...
Nej! Nu skal vi!
Jeg er færdig med ikke at skulle, okay? Der kom et benspænd, men vi kan nå det.
- Tag det roligt. - Nej. Vi skal til Toscana.
Det går ikke ikke at komme til Toscana.
Diane, nu skal du altså tage den med ro.
Jeg tager den med ro. Jeg vil tage den endnu mere med ro i Toscana.
Hvad?
Hvad var det for et blik? Hvad handler det her om?
- Vi må hellere fortælle hende det. - Fortælle mig hvad?
- Det synes jeg ikke, vi skal. - Jo.
- Nu er vi nødt til det. - Ja, det er I. Hvad er det, der sker?
- Altså ... - Hvad?
Vi skal til Toscana, fordi Arthur er der, -
- så I kan blive gift i morgen.
- Hvabehar? - Brylluppet måtte ikke bebyrde dig.
Så da han hørte om rejsen, lagde han en plan.
Det var meget betænksomt og sødt af ham.
Vi ødelægger hele planen ved at ligge i grøftekanten og dø.
Øjeblik. Er Arthur i Toscana?
På hotellet. Og alle er fløjet hertil. Og hele brylluppet er klar til at køre.
Du skal slet ikke gøre noget.
Kun møde op, og det var vores ansvar.
Vi når det stadig, for brylluppet er i morgen.
Surprise!
Hun siger ikke noget.
- Er hun vred? - Måske i chok.
- Viv? - Hvad tænker du, smækre siv?
Pis!
- I det mindste siger hun noget nu. - Uha.
Et surprisebryllup, og så sker det her. Ser I det ikke som et tegn?
Et kæmpe tegn på, at hele det her ægteskab er forbandet?
- Nej, det er det ikke. - Vi når frem.
Nemlig. For lige om lidt kommer der en bil, og så er vi på vej.
Og hvis der ikke kommer en?
For det føles, som om hele verden er imod mig.
Måske er det bare ikke meningen, at jeg skal giftes.
Og jeg må ikke overse alle advarselsskiltene.
Klap nu i et øjeblik.
- Nej. Hun har faktisk en pointe. - Tak.
Kan I høre det?
- Hvad? - Jeg kan ikke ...
- Gud, se! - Se!
En bil!
Kvik op, damer. Vi skal nå til bryllup.
Han må ikke køre forbi.
Sikke et tegn.
Lykken vender.
Gudskelov. Hr. betjent?
- Hej. - Hej.
Hvad? Vi er bare ...
Øjeblik. Øjeblik.
Nej.
I er bare for meget.
Så kommer der lige en machobetjent.
Okay, bare af med skjorten.
- Hvad? Nej. - Nej, Viv.
Vil du begynde med bukserne?
- Nej nej, du tager fejl. - Skal jeg hjælpe dig?
Nej! Hvad laver du?!
Vent lidt.
- Vis os dit skjulte våben. - Nej, Viv!
- Ignorer hende. - Han er ikke stripper.
Den er god med dig.
Vi beklager, men det er vores bil, og vi har ikke et reservehjul, -
- så vi ... vi tomler den.
Ah, tomle. Jeg forstår.
Den fejl kunne alle begå.
Til mit forsvar må siges, at I har været fulde af overraskelser.
I så selv fyren.
Det er længe siden sidst, -
- men han havde en vis lighed med den typiske eksotiske danser.
Han er endt på den forkerte hylde.
Men det var da noget af en tur, ikke?
Vi kørte bare det hele alt for langt ud.
Troede vi måske, vi var Rolling Stones og kunne rocke videre til evig tid?
Det her skulle ske. Det skulle det.
Det her er universet, der trykker på eject-knappen for mig og Arthur.
Ens bedste venner er kærlige, men ærlige.
Hold op med at give universet og skæbnen æren for alt.
- Du træffer et valg. - Hvad?
Vi er ikke på denne rejse på grund af skæbnen, -
- men fordi vi har været bedsteveninder igennem 50 år.
Vi er der for hinanden.
Skæbnen fik os ikke ud på rejsen. Det gjorde vores kærlighed til hinanden.
Kærligheden og de skønne folk fra Lufthansa.
Du gifter dig ikke med Arthur på grund af skæbnen.
Du gifter dig med Arthur, fordi du lagde kræfter i det.
Fordi du bandt dig til ham. Fordi du elsker ham.
Det er en bedrift. Vær stolt af det.
Hun siger virkelig noget. Du skal lytte til hende.
- Og det skal du ikke? - Det er noget lidt andet for mig.
- Gudfader. - Hvad?
- Nu går det løs. - Jeg finder min lille violin frem.
Hvad?
Ens bedste venner er kærlige, men ærlige.
- Du indtager altid offerrollen. - Hvad snakker du om?
"Jeg er gravid, så jeg kan ikke."
"Jeg er gift, så jeg kan ikke."
"Jeg vil slet ikke forsøge, for jeg ville dumme mig."
Du finder undskyldninger for ikke at gøre ting.
- Det er nok nu. - Okay, fint nok. Ja, okay.
- Hvad? - Fint nok. Jeg er med.
I har ret.
Okay. Godt.
Tag mig. Giv mig jeres ærlige kærlighed.
Helt ærligt, så klarer du alt ganske udmærket.
Jeg kan heller ikke komme på noget.
Du har elsket i en vandtaxa i Venedig.
Du har haft et fantastisk liv. Men lad være med at få en ny kat.
- Nej. - Nå, det var så det.
"Vi vil altid have Venedig." Var det citat rigtigt?
Paris. "Vi vil altid have Paris." Det er fra "Casablanca".
Men den virker også med Venedig.
Hold da fast!
Efter en god nats søvn vil vi alle have det bedre.
Det er så heldigvis ikke muligt ...
Jamen dog, jamen dog.
Der har vi jo signora ballademager.
Er det nu dig igen?!
I lige måde.
Jeg har dårlige nyheder.
Juicepresseren er gået i stykker, så juicen bliver ikke friskpresset?
- Humor. Har I ikke den slags her? - Han begynder at se din charme.
Rico!
Se, hvad han modtog fra togselskabet.
Det blev afleveret sammen med jeres bagageskilt.
Det er løgn.
- Asken? - Så I er klar over, det er ulovligt?
- Vi havde det på fornemmelsen. - Det bryllup er forbandet.
Bryllup?
- Var det ikke en polterabendrejse? - Et surprisebryllup.
- Hendes første bryllup. - Det er jeg ked af.
- Du behøver ikke tvære i det. - Jeg mener det.
Selvom jeg gerne var gået glip af mit første bryllup.
- Måske er det en velsignelse. - Nej. Det her var skæbnebestemt.
Tydeligvis ikke. Det er vores skæbne at fejle.
Jeg er bare ikke egnet til at være gift.
Er du glad for at være med til at ende denne kvindes eventyr?
Nej, faktisk ikke.
Men sådan er livet. Det er ikke retfærdigt.
Det føles ikke altid rart.
Men hvad kan jeg gøre?
Ingen tror nogensinde, de kan gøre noget. Jeg er dødtræt af det.
Alle giver bare fortabt og siger: "Nå, skæbnen ville det anderledes."
Det er jammerligt. Du er politimester.
Du valgte ikke det job uden at ville gøre en forskel, vel?
Tænkte du ikke: "Jeg er ham den gode, jeg er helten."
Tænkte du ikke det?
Og nu tænker du bare: "Sådan er livet"?
Nej. Livet er, hvad du gør det til. Så gør noget med det.
Gør noget modigt. Gør noget uventet.
Men gør noget, for du har fire kvinder i en fængselscelle, -
- som så gerne vil have grund til at tro, -
- at der stadig er grund til at tro.
Så gør noget, for fanden, -
- for det her er sgu ikke slutningen på historien.
Jeg har en idé.
Lukker du os ud?
Sig, at det ur er foran.
Intet i det her land er foran.
Politimester?
Jeg har en passager her, som skal sættes af lidt tidligere.
- Kunne du måske hjælpe med det? - Det vil kræve en tilladelse.
Vent lidt.
Det kan være en ekstraordinær polititilladelse.
Jeg kender et sted.
Gør det nu.
- Gør det nu. - Du kan godt, Diane.
- Pas nu på! - Jeg kan ikke få den op.
Låget sidder fast.
Jeg kan ikke ... Jeg kan ikke få det af.
- Diane! - Åh gud! Pas nu på!
Jeg gjorde det!
- Han var en utrolig god mand. - I den grad.
- Jeg elskede ham så højt. - Han elskede også dig.
Han ville være glad for det her, ikke?
Minus skydiving-turen.
Tak.
Jeg vidste fra første blik, at jeg kunne lide dig.
- For mig tog det lidt længere tid. - Hvordan kan jeg gengælde tjenesten?
Gem en dans til mig, og vi er kvit.
Tag håndjern med, og det er en aftale.
Bruden er kommet. Jeg takker herren.
Jeg hedder Pasquale, og jeg er klar til at indgå ægteskab.
Om bag i køen, Pasquale. Hun er taget.
Jeg sover og ånder ... drømmer om dit bryllup.
Jeg lever for at få dette bryllup til at ske.
- Det er som ilt for mig. - Hvor er det sødt af dig. Tak.
- Men skal vi ikke se at komme i gang? - Jo. Kom!
Det er sød musik i mine ører.
Hold da fast.
Vi er kun en lille smule bagud i forhold til tidsplanen.
Jeg ser lige til brudgommen og er tilbage meget, meget snart.
Tak.
- Jeg ringer lige til Bruce. - Okay, fint. Vi mødes på Vivs værelse.
Vi gjorde det.
Vent lidt længere, tak.
- Ciao, Pasquale. - Signor Arthur!
- Hvordan går det så, Pasquale?
Jeg er glad for at kunne sige, at din brud er kommet.
Skal jeg føre dig til hende?
Det betyder vist uheld, hvis gommen ser bruden inden brylluppet.
Jeg tror ikke på held. Jeg tror på kærlighed.
Det er jo derfor, vi er her.
Men når man har ventet så længe, hvad gør så et par minutter?
Det er sandt.
Hold nu op.
Det er det flotteste syn i hele Italien.
Jeg har sådan savnet dig.
Tror du virkelig, det sker?
Ja, det tror jeg.
- Godt. Jeg elsker bryllupper. - Du er en uforbederlig romantiker.
- Men jeg skal lige skifte. - Lad være. Jeg elsker dig, som du er.
Nu skal du spare på romantikken. Vi har en lang dag foran os.
Gud, nej! Åh, Mitchell.
Hvad har du dog gjort?
Da jeg så det billede, var jeg nødt til at ringe.
Den kan jeg da ikke have på.
Donato forsikrede mig for, at kjolen var perfekt til i dag.
Jeg sagde ham ikke imod.
- Du giver mig ballade. - Det er det, jeg er her for.
Ja. Ballade.
Åh, Viv.
Har man set mage?
Du er simpelthen så smuk.
Synes du det? Tak.
- Blændende. - Tak. I lige måde.
Er vi klar til det her?
Du godeste.
- Hej. - Det er jo kjolen.
- Hvor fik du den fra? - Jeg fik den af Mitchell.
Han forstår at trække ting ud af ærmet.
- Bruce tager ikke telefonen. - Det er jeg ked af.
Hold fast, hvor er I bare smukke alle sammen.
Hvorfor er jeg så nervøs?
Det er bare bryllupsnerver. Det er fuldkommen normalt.
- Så er det nu. - Ja.
Det bliver fantastisk.
Må jeg lige sige, at jeg elsker jer, -
- og at jeg ikke kan forestille mig en bedre polterabendrejse?
Det er godt, for det var vores allerbedste bud.
Mon ikke. Vi overpræsterede.
Som altid.
Jeg vil have en krammer.
- I er mit livs kærlighed. Ved I det? - Vi elsker også dig.
Og jeg elsker jer alle. Men tiden er inde.
Nu får vi dig i kjolen.
Der.
Jeg håber, det var mit glas.
Et af dem var i hvert fald ikke mit.
Showtime, folkens.
Denne gang er den god nok.
Så er det nu.
- Åh nej. - Hvad nu?
Jeg tror, jeg skal kaste op.
- Ved du godt, hvad det betyder? - Nej, hvad?
Du er gravid. Det betød det i hvert fald til mit bryllup.
Helt alvorligt ...
Det her er skørt! Hvorfor gik jeg også med til det her?
- Det giver jo ingen mening. - Nej da.
Men det er jo netop det, der gør det så skønt.
Det, at du elsker en, og han elsker dig, er grund nok.
Se på dig selv. Se, hvor vi er. Se, hvad vi gik igennem. Vi gjorde det.
Og du, Viv, har aldrig bare fulgt med strømmen, -
- for du går i din egen takt, ikke?
Så bare stol på dit hjerte, Viv.
For det er altid dit bedste kompas.
Hun har ret, smækre siv. Du har fortjent din eventyrslutning.
Nu tager vi den.
Tænk på alt det, vi har overvundet for at nå frem.
Og nu ligger alle problemerne bag os.
- Vi har et problem. - Jeg fortrød, så snart jeg sagde det.
Alt er fint. Vi holder bare en lille pause.
En pause? Hvorfor?
Vi mangler præsten.
Vi mangler præsten?
Det føles som et dårligt tegn.
Fint nok. Så gør jeg det.
- Hvad? - Jeg vil forestå vielsen.
- Vil du? - Ja. Jeg vier dig.
- Hvad? - Sådan!
Hvad nytter en fin dommertitel, hvis man ikke vil nedgøre sig selv foran vennerne?
- Så gør vi det. - Ja.
Brylluppet kører igen.
Forfra.
Godt reddet, høje dommer.
Mere end du aner.
Okay. Så er det nu.
Det er nu.
- Hvad? - Det er mig. Undskyld.
Det er Bruce.
- Tag den. - Jeg ringer senere.
- Tag den! - Okay.
Bruce? Hej.
Bare fortsæt, tak. Bare en lille smule længere. Tak.
Jeg fik din besked, Carol.
Jeg så også dine billeder.
- Dem af dig og ham dejfyren. - Det er ikke, som du tror.
Prøver du på at give mig et nyt slagtilfælde?
Nej, Bruce. Det må du ikke engang joke med.
Tro mig. Når jeg kommer hjem, bliver det noget helt andet.
Vores eventyr er ikke slut endnu. Jeg skulle aldrig have bedt dig blive hjemme.
Er du sikker?
Hvis jeg kunne, ville jeg gøre det om med et trylleslag.
Du skulle være her. Her er så smukt.
Synes du ikke, blomsterne er lidt for meget?
- Hvad? - Blomsterne.
Jeg synes, der er en for mange.
Det var bedre.
- Gode gud! - Hej.
Bruce, du er her! Det er slet ikke til at fatte.
Jeg vil da følge min yndlingspige ned ad gangen.
Altså medmindre du foretrækker ham dejfyren.
- Skal jeg ringe til ham? - Klap så i, og kys mig.
Det her er Bruce. Undskyld.
Gudskelov. Bruce er her.
Så har du mere autoritet.
POLITI
Flot kjole.
Kan du godt lide den? Jeg fandt den i skabet.
Jamen så er vi her alle sammen.
Det må siges at være chokerende.
Ikke bare fordi vi tilbragte natten i en fængselscelle.
Chokerende, fordi jeg har kendt denne kvinde, siden vi var 19 år, -
- og jeg havde aldrig troet, der ville komme en mand, -
- hun ville gå ned ad kirkegulvet for.
Men der findes en sådan mand, og han har virkelig fortjent at få æren.
Og at tage min kære venindes hånd i ægteskab.
- Lad mig begynde med ... - Vent. Må jeg lige hurtigt sige noget?
Ja. Det er jo din store dag.
Må jeg tale til dig et øjeblik, -
- som hvis jeg ikke havde brudekjole på, og du ikke havde to ringe i lommen?
Ja.
Sandheden er, at jeg aldrig har villet være nogens kone.
Jeg har altid set vielsesringen som en lænke.
Som en lænke, der kun begrænsede mig.
Men min kærlighed til dig kender ingen grænser.
Det har jeg indset.
Det er derfor, jeg står her i dag.
Jeg elsker dig, Arthur. Jeg vil flytte til New York med dig.
Jeg vil gå i gaderne med dig. Jeg vil elske med dig i parken.
Ikke den beskidte del.
Altså den pæne del af parken med træer og græs og ingen kanyler.
Vi har levet et helt liv hver for sig.
Nu skal vi presse et helt liv ind i den tid, vi har tilbage.
Og det klarer vi.
Det gør vi.
Jeg vælger dig, Arthur Riley.
Jeg vælger dig. I dag og hver eneste dag.
Du må kysse bruden.
Hov, skal jeg ikke sige noget?
Undskyld. Jeg blev helt revet med.
Og nu til Arthur med hans tale, løfter, hvad han nu synes. Værsgo.
Du har ikke lyst til at være nogens kone, vel?
Du vil ikke giftes. Det sagde du jo lige.
Det gjorde jeg vist.
En del af mig troede, du virkelig ville, men ...
... hvem tror jeg, jeg narrer?
Jeg vidste, du ville gøre det her. Jeg vidste det.
Vivian ...
Jeg behøver ikke titlen som ægtemand -
- eller et ægteskab for at vide, at jeg vil vælge dig hver dag.
Jeg friede til dig, da vi var i tyverne ...
... fordi jeg var så forelsket, at jeg ville være sammen med dig resten af livet.
Skæbnen, eller et guddommeligt lykketræf, ville det sådan, -
- at vi mødtes igen.
Og jeg er stadig lige forelsket.
Men på en lidt anden måde.
Jeg elsker dig ikke mindre.
Og jeg forstår dig måske lidt bedre.
Du er ... som den ring, jeg holder her.
Din helt egen fuldstændige og perfekt afrundede cirkel.
Hvis du ikke altid er fri til at rulle videre den vej, du vil, -
- så er du ikke dig.
Og det er dig, jeg elsker.
Du er min perfekte cirkel.
Så hvis du giver mig et forsøg til, vil jeg gerne stille mit spørgsmål igen.
Vivian. Jeg elsker dig af hele mit hjerte.
Det har aldrig ændret sig, og det vil det aldrig gøre.
Men jeg er nødt til at spørge:
Vil du lade være med at gifte dig med mig?
Der er intet, jeg hellere vil.
I skulle vente, til jeg giver lov. Ingen venter, til jeg giver lov.
Må I altid elske hinanden, som I gør i dag.
Jeg erklærer jer hermed for rette ikke-ægtefolk at være.
- Tak. - Hold nu op, han forstår det godt.
Tak.
Vi gjorde det!
Vi blev færdige!
- Øjeblik. - Hvad?
- Kom herop. - Hvad?
Kom nu bare herop. Vent lige et øjeblik.
Giv mig lige et øjeblik.
Du sagde ting om ægteskabet, jeg aldrig har hørt dig sige før.
Kan musikken holde en pause, tak?
Mente du, at kærlighed er grund nok? Eller var det bare noget, du sagde?
- Er det passende lige nu? - Det synes jeg.
Okay, hvorfor ikke?
- Det er vel et udmærket tidspunkt. - Ja.
For et par dage siden ville det bare være noget, jeg sagde. Men ikke i dag.
Det er så let at tro på noget, når vi er unge, ikke?
Vi kan gøre, hvad vi vil, og alt er muligt.
Men så bliver vi ældre, -
- og livet begynder at skrue ned for os.
Men ved du hvad?
Der er stadig en hvisken.
Og hvis man lytter godt nok efter, kan man høre den.
Denne rejse med vennerne fik mig til at lytte.
Jeg hørte det i den kunst, vi så. Husker I det?
Og alle de gode stunder sammen.
Lyden af hvisken blev højere, -
- og alt begyndte at virke muligt.
Og nu står jeg her foran den mand, jeg elsker, -
- omgivet af mine bedste venner, -
- og jeg kan kun se det, der er for øjnene af mig.
Vil du vide, hvad jeg tror?
Jeg tror, at kærlighed er grund nok, og resten af vores liv begynder i dag.
- Så hvad venter vi på? - Jeg venter ikke. Jeg står lige her.
- Hvordan følger man efter det der? - Man rider med på bølgen.
Og takker sin lykkestjerne hver dag.
Diane, jeg har aldrig været gift, -
- for jeg har aldrig før fundet en, der gav mig en grund til at blive det.
- Du kan lige vove på at flytte dig. - Hvad?
- Arthur, jeg skal bruge ringen. - Jeg er ikke helt ...
- Tillykke. - Tak.
Åh nej da.
Åh nej. Det er da helt utroligt.
- Diane. - Okay, ja.
Åh gud. Ja. Ja.
Du er min grund.
Vil du gifte dig med mig?
Jeg lover, at jeg ikke frier, fordi jeg er gravid.
Gu vil jeg giftes med dig. Lige nu og her.
Sikke en sjov drejning.
Diane, din skøre kule, -
- vil du have Mitchell, som hos dig står, til din ægtemand, -
- til at elske og ære dig?
Absolut.
Du skal sige "ja".
Jeg ...
Jeg siger ja, jeg vil.
- Den var fin nok. - Undskyld.
Og Mitchell, vil du have Diane med al hendes vidunderlige skørhed -
- til din ægtehustru?
Ja, jeg kan ikke vente.
Så forkynder jeg jer at være ægtefolk. Du må kysse bruden.
Ingen venter på, jeg giver lov.
Politimester.
Hvordan ender en kvinde i sine 70'ere med at blive gift?
I Italien, intet mindre.
Hun tager kontrol over sin egen skæbne.
Du milde.
Jeg elsker dig.
Hvad laver hun?
Løb.
Nej, bare gå hurtigt.
Hvad er det, du laver?
Nu tager jeg på de der hvedebrødsdage. Men jeg ville bare spørge ...
Hvor skal vi hen næste gang?
Det ved jeg ikke, men jeg ved én ting.
- Vi lader ikke skæbnen bestemme. - Nemlig!
Jeg elsker jer!
BOOK CLUB - TUREN GÅR TIL ITALIEN
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service