EN "NETFLIX ER EN VITS" FESTIVALSPESIAL
NETFLIX ER EN VITS: PRESENTERER
Ønsk våre vertinner velkommen til Ladies Night Live...
mine kjære venner, Jane Fonda og Lily Tomlin!
Takk.
-Tusen takk. -Tusen takk.
-Takk alle sammen! -Tusen takk!
Hei.
-Hei. -Wow.
Hei. Hallo.
Lily, det hørtes ut som om Guds stemme introduserte oss.
Sånn kunne det jo vært.
Jeg har en stund hatt en følelse av at Gud er blitt useriøs.
Wow, spillingen av... starten med Dolly...
Dette publikummet. Det er surrealistisk.
Du vet, det surrealistiske er det nye realistiske. Ikke sant?
Vi er så glade for å være her i kveld
på vakre, historiske Hollywood Palladium.
Jippi!
Ja.
Du vet, med de flotte kvinnene her,
kanskje et mer passende ord ville vært
"hun"storisk.
Og til alle dere som lurer, dette er ikke et show med prisutdeling.
Ja. Kvinnene her har allerede vunnet flere priser
enn Netflix-algoritmene kan holde styr på.
Men i dag har så mye av big-data med kvinner å gjøre.
Kanskje vi bør lage et nytt ord: "jent"-oritmer.
Du er vemmelig woke.
Vi gir ikke ut noen priser i kveld,
fordi alle har vunnet allerede.
Ikke sant? Vi er her for å feire "Kvinnelige komikere".
Vi er alle medlemmer i "jent"-oritme-generasjonen.
Å, vi feirer også…
syv sesonger av Grace and Frankie.
Herregud.
Jeg glemte nesten det.
Den korttidshukommelsen din.
Bortfall av utfall.
Ha ha ha.
Uansett, vi har så utrolig herlige fans.
Vi har samlet inn spørsmål fra dem til showet i kveld.
-Og... -Vi tenkte å bruke litt tid
på å svare på noen.
Er dere klare?
"Hvilke kvinner har hatt størst innvirkning på deg?"
På meg?
Å... Greta Thunberg.
-Katharine Hepburn. Dolly. -Naturligvis.
Reba, Nancy Pelosi, Jane Goodall.
Elizabeth Warren, AOC.
Christiane Amanpour.
De sier at jeg ligner på henne av utseende.
Melissa McCarthy.
Det er bra.
-Sa vi Dolly? -Ja, det gjorde vi.
Wanda Sykes.
Og de modige kvinnene i Ukraina!
Alle er nødt til å bli like modige som kvinnene
i Ukraina og bekjempe det du-vet-hvem er i ferd
med å utføre.
Snakker du om Høyesterett?
Jeg snakker om SCOTUS.
-Ikke skrotum. -SCOTUS.
SCOTUS.
Det vil jeg ikke snakke om.
-Jeg blir kvalm. Kom igjen. -Neste.
"Lily, du har sagt at din partner Jane Wagner er Jane nr. en,
og Jane Fonda er Jane nr. to.
Finnes det en Jane nr. tre eller fire?"
Ærlig talt!
Tro meg, to er mer enn nok.
Ok, la oss se her.
"Nevn din verste audition."
Jeg trodde vi skulle feire oss i kveld?
Det er ok om du ikke vil prate om det.
Ja, jeg ble forbigått...
som vert for showet Is It Cake?
Og nei, jeg vil ikke snakke om det.
Ok, så det siste.
"Har du en takknemlighetsdagbok, og hvis du har,
hva er noe av det du er takknemlig for?
Jane, jeg er takknemlig for deg.
Og jeg er takknemlig for deg, Lily.
Takk skal du ha.
Herregud, vi er også takknemlige for å ha en utrolig mange
komikere for dere her i kveld.
Det stemmer, vi skal være her i hele kveld.
-så vi må starte. -Ja.
Første gjest er skuespiller, komiker og en sensasjon i sosiale medier.
Jeg likte henne fra det øyeblikket jeg hørte at hennes første turné
het "Avskjedsturnéen".
-Ønsk velkommen... -Heather McMahan!
Dette er surrealistisk.
Jane and Lily, damer og herrer, gi dem en applaus!
Vi er ikke verdige.
Takk for invitasjonen.
Som liten pike i Atlanta, Georgia,
hadde jeg aldri trodd at jeg skulle stå her i en blazer
med slike tøffe damer.
Elsker dere, takk for invitasjonen.
Herregud, dette er ikonisk.
Går det bra?
Ja.
OK, jeg må være ærlig nå.
Dette er en dristig uttalelse, men kvinner er iboende bedre
i å håndtere panikksituasjoner enn menn.
Ikke sant? Dere er enige?
Det fant jeg ut under pandemien.
Hvor var dere da nyheten kom?
Jeg var i en mini-leilighet i New York,
og mannen min slet virkelig med dette.
Han fikk et panikkanfall, og for å være ærlig,
var det det morsomste jeg noen gang har sett.
Mannen min er ca. 190, italiener fra New York,
og han sitter på sofaen med en genser fra universitet i Pennsylvania,
med et kjøttbollesmørbrød i hånda, mens han brekker seg,
"Dette er ikke bra, vennen! Dette er ikke bra!"
"Kjære, se på meg nå.
Se på meg. Fokuser, ok?
Vi må være et team, vi er lastet og låst, aksepter det!"
Han sa: "Vennen, dette går ikke.
Dette går ikke. Min største frykt...
Min største frykt er å dø!"
Hva faen, Jeff!
Naturligvis er du mest redd for å dø!
Det tror jeg er det alle er mest redd for!
Eller, min er at Nordstrom-kortet blir avvist,
Det er opp til Gud.
Den tomatbasilikumsuppen er dritgod!
Men jeg må bare si,
at selv om mannen min kan være en kjerring,
så er han virkelig helten min.
Vi har hatt fertilitesproblemer.
Og jeg ble skikkelig lei meg i fjor.
Jeg ble ikke gravid.
Han sa: "La oss få en hund.
Får vi ikke barn, får vi en hund."
Noen hundemammaer her?
Pokker heller.
Gærne damer. Jeg elsker det.
Dere skal vite, jeg prøvde omplassering.
Noen omplasseringsmammaer her?
Adopterte du? Fikk deg en omplasseringshund?
Fint for deg.
Jeg prøvde.
Helt ærlig, jeg prøvde å adoptere.
Men etter omtrent det syvende byrået
som tok en "enkel bakgrunnsjekk" av meg, ikke sant?
Jeg fikk avslag. Og mannen min ble sur.
"Vet du hva? Drit i dette.
Se meg i øynene. Hør her, Heather.
Dette er bare tull. Vi fortjener å få en hund.
Hør på meg nå.
Du skal gå til banken. Du skal ta ut $6000.
Vi skal ha en rasehund!"
Så, hva gjorde vi?
Pandemien på topp, vi satte oss i bilen,
dro til grensen mellom Georgia og Tennessee.
Jeg stoppet på en parkeringsplass utenfor en stengt Waffle House.
Det er sånn du skjønner at verden brenner.
Jeg bokstavelig talt gled inn...
Åpnet soltaket, jeg tuller ikke,
Jeg rakte en oppdretter $6000 i kontanter gjennom soltaket.
Hun ga meg den perfekte lille babyen Rigatoni Cannoli Gandolfini Daniels.
Gjennom det forbanna soltaket!
Det var som en scene i Løvenes konge...
Det er babyen min, jeg elsker den.
Jeg vet ikke om dere nylig har hørt det,
men en dame ble kastet av et fly
fordi hun ammet katten sin.
Hørt om henne?
Gjett hva. Jeg skjønner det, ok?
Men jeg ble villedet.
Jeg betalte mye for ren rase
og har den rareste hunden du kan se for deg.
En fransk bulldog med problemer.
Hver gang han skiter, buler øynene ut.
Og ja, han er skjeløyd og trykkende.
Han bjeffer ikke.
Alt han gjør er å hyle som en flyveøgle.
Han bare...
Ja.
Så når vi er på tur og folk kommer bort til oss,
"Herregud, Rigitoni! Kan jeg klappe ham?"
Og jeg: "Nei, nei, beklager.
Pass på. Vi er midt i dressuren.
Du vet, han er omplassert, så…"
Tusen takk! Jeg er Heather McMahon!
Vår neste gjest er en fantastisk komiker.
Det er en glede å ha henne her.
Hun er en stor stand-up-komiker, skuespiller, podcaster,
og vert for Netflixs egen The Circle.
Det er Michelle Buteau.
Hva skjer? Hva skjer?
Kom igjen, Jane! Kom igjen, Lily!
Herregud, tusen takk for at jeg fikk komme, folkens.
Å!
Min Jul i fremtiden i en blazer. Jeg elsker dere så høyt.
Ser dere på Kwanzaa-festen.
Hva gjør jeg her?
Jeg ble ikke narko-testet.
Dette er så hyggelig. Skikkelig bra.
Sist jeg gjorde stand-up på Netflix var Trump president!
Det er helt vilt!
Det er lenge.
Sist jeg gjorde standup på Netflix,
Var Adele og jeg like store.
Bra gjort!
Husker dere,
at i starten av karantenetiden,
og de sa at vi måtte bli hjemme i to uker.
Husker dere det? "To uker?"
Hva skal jeg gjøre i to uker?
Det er så lenge!
Jeg gjorde som alle andre.
"Sjekk bananbrødet mitt. Oi, superfuktig!"
Hold kjeft.
Alle Insta-historiene mine var sånn: "Det er karantini-tid!"
Etter tre måneder var jeg et vrak!
Jeg måtte inn på Instagram for å se hvor ille jeg var,
og jeg hadde en post, og den var sånn:
"Hei folkens...
hvordan har dere det?
Ikke svar. Jeg vet det er et ladet spørsmål.
Bare gi meg favoritt-sitatet ditt i dissefarefulle tider."
Hva?
Gi meg favoritt-sitatet?
Hvis en venninne ber om ditt favoritt-sitat,
må du få henne sjekket, hun er ikke frisk!
Jeg er ikke frisk!
Det var som opp-ned i Stranger Things,
Vennene mine var helt på jordet.
Venner med hår var skallet,
de som var skallet hadde hår-- det var helt vilt!
Da jeg endelig gikk til frisøren...
Fargede frisører
burde anses som "nøkkelpersonell", ok?
Å gå til frisøren et og et halvt år senere…
Det betød mer enn å møte min mor.
Jeg var som...
sønnen i slutten av Pururfargen.
Jeg var sånn, "Mamma".
"Mamma..."
Noen av dere bare må se Purpurfargen.
Virkelig?
Vi fikk en omstart!
Ingen unnskyldninger!
Å, og så fant vi ut hvordan vi kunne få viruset,
det var i grunnen alle hullene i ansiktet ditt.
Jeg er ingen forsker, men "alle hullene i ansiktet?"
"Faen. Ansiktet mitt er så stort."
Veldig uttrykksfullt.
Man ble virkelig kjent med seg selv på en intim måte
med masken på hele tiden.
Husker dere hvor dere var
første gang dere rapte med masken på?
Jeg var sånn: "Hvem var det?"
"Det var meg!"
Musefis fra feil sted.
Jeg var sjokka!
Jeg måtte ringe mannen min og unnskylde
for å ha gjort dette i trynet hans i elleve år!
Jeg trodde det var morsomt!
Jeg har et kjælenavn på henne også. "Karibisk musefis".
Og hun fikk en sang. Karibiske musefis.
Jeg hadde bare bønner og ris.
Jeg er noens mamma.
Takk.
Det var vilt, som om vi måtte bære masker for å redde liv.
Det var det vi måtte gjøre.
Og når folk faktisk døde,
ble jeg så sint av å se nesen til folk.
Og det var alltid nesen til en gammel mann.
De... Jeg ser dere. Dere ga totalt blaffen.
Bill, Bob, James, samme pokker hvem dere er…
Jeg så… Jeg var så sint… Jeg var sånn: "Ta bort den nesen!"
For noen år siden,
da gutta bare tok ut pikken på jobb?
Og vi bare: "ingen vil se pikken din."
Nå var det sånn: "Ingen vil se nesen din!"
De gjorde meg til tante Sofie!
Jeg sladret inne på matbutikken.
"Nesen hans er ikke tildekket!"
"Han står ved kyllingdisken. Det er ikke greit!"
"Nå er han ved oksehalen. Pokker heller!"
"Det er ikke greit!"
Og under karantenetiden, herregud…
Du lærte hvem dine folk var, ok?
Venner eller familie,
jeg ante ikke at så mange i min omgangskrets var vaksinemotstandere.
Det var sprøtt.
Jeg hadde mange venner som sa:
"Hvorfor vil du ta vaksinen?"
Og jeg sa: "På grunn av døden!"
Hva?
Så enkelt er det!
Vennene mine sa: "Stoler du på regjeringen?
"Hva om de prøver å forgifte deg?"
Jeg sa: "Det du spiser på Taco Bell - det er gift, ok?"
Det er alltid de som var de største horene på college...
…som sier at jeg må unngå vaksiner.
Jeg sa: "Du har svelget mye verre ting enn det der.
Ok?"
Takk for i kveld, alle sammen!
Vi har litt tid nå.
Skal vi ta en prat eller ta ett av spørsmålene fra salen?
-Herregud, ta et spørsmål. -Ok.
"Har du en favorittost?"
Jeg liker alt av ost.
Cheddar!
De er alle Guds barn.
Jeg pleide å fortrekke fast ost,
men du vet, nå er det greit med halv-fast... ost.
Her har vi et til.
"Du spilte i filmen 9 to 5, men hvor mange timer jobber du egentlig?"
Herregud, alle!
10 dager etter at Grace and Frankie var ferdig,
var vi i samme film,
og noen måneder etter det igjen, spilte vi inn en til.
Den andre filmen var med Tom Brady og Rob Gronkowski.
Jeg tror ikke...
Jeg tror ikke dette er som et fotballpublikum.
Og timeplanen vår ville slite ut en fotballspiller.
De gutta må lære seg å få opp farten.
Vår neste komiker vet å få opp farten.
Ja, det gjør hun.
Første latinske kvinne som produserte, skrev og spilte
i egen komedie i beste sendetid i USA.
Gi en varm applaus til Cristela Alonzo!
Ja!
Ja, ja, ja, ja, ja!
Takk!
Å! Hvordan har dere det?
En gang til som om dere mener det! Hvordan har dere det?
Jane, Lily, jeg må si,
Jeg er førstegenerasjons meksikansk-amerikansk.
Moren min lærte aldri å snakke engelsk,
og vi pleide å se på 9 to 5…
eller som hun sa, Nueve a Cinco…
hele tiden, og vi elsket det,
fordi det var så fint å se en film
der kvinner kunne være både morsomme og smarte.
Så tusen takk, det betyr så mye.
Det var uventet, så tusen takk.
Det er veldig...
Jeg er bare glad for å være ute.
De siste to årene har vært rare.
Litt rart når folk har vist
sitt sanne jeg.
Vet du hva jeg ikke forstår…
Maskemotstandere som ikke er pene.
Hvorfor?
Jeg ville forstått det hvis maskemotstanderne var vakre.
Folk som Brad Pitt ville sagt, "Drit i masken!"
Og jeg: "Det stemmer, kjære. Drit i masken."
Og skjorter, ikke sant?
Men disse folkene, de: "Drit i maskene!"
Og jeg: "Du trenger tre masker."
"Du tror ikke på forskning, sant?
Men tror du på speil?"
En annen ting jeg har lært de siste to årene
er at noen av dere aldri har vært ute i hardt vær.
Dere vet ikke hva det vil si å streve.
Hvordan innså jeg det? Jeg handlet mat.
Maten vi kjøpte da vi skulle skeie ut,
og komme i balanse, ikke sant?
Jeg vokste opp på matkuponger.
Det betyr at hver måned er som en pandemi.
Jeg er laget for dette, en meksikaner.
Hver måned, ris og bønner. Ferdig.
De sa at vi måtte stenge, og jeg: "Det er greit.
Ris og bønner."
Ikke for å skryte, jeg har penger.
Skal jeg kjøpe brød? Ja, visst.
Drit i det, ja.
Jeg har råd penger til peanøttsmør.
Ikke for å skryte.
Med biter? Akkurat.
Men jeg måtte vente med å handle
så jeg var veldig nervøs.
Ikke for å skryte,
men jeg bor i Beverly Hills-området.
Hvis jeg åpner soveromsvinduet
"Beverly Hills er der borte."
Matbutikken min er i Beverly Hills.
Jeg måtte vente
så jeg var redd for at alt skulle være utsolgt, ikke sant?
Da dagen kom var jeg kjempenervøs.
Jeg løp bort,
gikk rett til ris og bønner, og gjett hva?
Alt var der.
Det så faktisk ut som om folk donerte ris og bønner.
Så utrolig mye.
I brøddisken, masse brød.
Peanøttsmør, masse.
Jeg begynte å lure, hva kjøper rike, hvite folk?
Jeg begynte å undersøke.
Nummer en, brus, tomt.
Nummer to, ost.
Ikke småost fra Kraft og sånt. Geitost!
All osten som lukter tåfis var pokker meg borte.
Nummer tre, vin. Hvorfor?
"Til osten jeg nettopp kjøpte!"
Deretter dro jeg hjem til en venn
og sa: "Er ikke det teit?"
Og hun: "Jo."
"Hvorfor har du kjøpt tilbehør?"
Ingen har noen gang kalt maten min "tilbehør".
Jeg: "Hva?" Og hun:
"Hvorfor kjøpte du bare tilbehør og ingen hovedretter?"
Og jeg: "Kjære deg, for fattige mennesker er tilbehøret hovedretten!"
Og hun bare: "Æsj!"
Og på benken hennes finner jeg brus...
ost... vin...
Og jeg: "Herregud, samtalen kommer fra inni huset!"
Men, det må jeg si,
rike, hvite folk kan også være til hjelp.
Hør her,
jeg elsker hvite folk dere er herlige.
Dere finner alltid opp utstyr.
Hver sport må ha eget utstyr.
Du har Fitbit, sånn at du kan se hvor mange skritt du har gått.
Jeg spør: "Hvorfor?"
"Hvor mye skal jeg gå?
Når er det nok?"
Når du er utslitt.
Funker for meg.
Ikke for å skryte, men jeg går turer.
Jeg bruker ingen utstyr.
Jeg liker å gå fottur,
men å gå er å gå. Trenger ikke utstyr.
Man går ute. "Se, jeg går på tur akkurat nå."
Skjønner hva jeg mener?
Ikke noe utstyr.
Sånn gjør jeg det.
Jeg var nettopp i Denver.
Rocky Mountain nasjonalpark.
Jeg ville gå tur, ikke sant?
Stien er bare jord.
Flatt.
Og jeg går tur, for pokker.
Så ser jeg et hvitt par som går tur med staver.
Det var ingen stigning. Det var helt flatt!
Jeg spør: "Trenger dere dem for balansen?"
Jeg mener, jøss?
Det ser ut som om de går på ski på grusen, ikke sant?
Og jeg: "Det der er tullete."
Jeg fortsetter å gå. Det begynner å snø.
Virkelig ille.
Det snør så mye at stien skjules. Den er helt tildekket.
Jeg går meg bort.
Snøen rekker hit. Jeg kommer ingen vei.
Og jeg: "Pokker og,
jeg kommer til å dø i en snøhaug.
Hvordan kommer jeg meg ut herfra?" Gjett hva?
Hvite mennesker dukket opp...
med utstyret sitt.
Ikke bare hadde de stavene sine,
de hadde også tennisracketer på føttene,
sånn at de kunne gå på snøen.
Og de sa: "Vi er her for å hjelpe deg!"
De dro meg ut av snøen,
engstelige så de på meg.
"Har du mistet utstyret ditt?"
Jeg sa: "Jeg bruker ikke utstyr!"
En gang datet jeg en sånn overlevelsesfyr.
En sånn som har penger,
men ikke liker å bruke de.
Han lærte meg om fotturer og telting.
Viste meg mange stier.
Han sa: "Vet du hva som er gøy?
Hvis du avslutter turen uten utstyr,
føles det veldig bra."
Jeg begynte å tenke,
aldri lagt merke til "hvis du avslutter," hva?
Jeg sier: "Sånn lærte jeg å gå på tur,
uten utstyr, bla, bla."
Og det hvite paret…
"Wow, er dere fremdeles sammen?"
"Nei, han var en idiot. Jeg slo opp.
Han snakker bare tull."
Og de: "Men du følger rådene hans ennå?"
Og jeg: "Oi, det har du rett i."
Og jeg begynte å fundere… Jeg vet ikke hva som skjedde med ham.
Jeg skal Google.
Jeg avslutter turen, går tilbake til bilen og Googler ham.
Gjett hva.
Stein død.
Han døde på fottur.
Han dro til Thailand, dro på tur, og ingen hørte fra ham igjen.
Moralen her er, "Herregud, jeg trenger utstyr."
Takk. Jeg er Cristela Alonzo.
Tusen takk.
Wow! Cristela Alonzo!
Og vi har flere fantastiske komikere her.
Men først vil jeg spørre Jane om hun vet noe om tiden…
Jeg beklager at vi er forsinket.
Unnskyld.
Hva skjedde?
Wow!
For et herlig publikum!
De elsker oss virkelig, Jane.
De er glad for å se oss.
Jane, beklager at vi er forsinket.
Navnene våre var visst ikke på listen der ute.
Jeg vet ikke hva som har skjedd,
jeg er ikke sikker på om du skrev navnene våre som gift, eller...
Har du giftet deg?
Det er nok en misforståelse, mamma. Slapp av, det gjør ikke noe.
Slutt å kalle meg mamma!
Jane, du lovet at da vi var ferdig med Grace and Frankie,
skulle de slutte å plage oss.
Disse to, de er morsomme de!
Vi tuller ikke!
Jada, sikkert.
I alle fall.
Brooklyn og jeg vet hvor vanskelig det var for dere
å slutte i Grace and Frankie, og si farvel til småjentene deres.
-Det var ikke vanskelig for meg. -Det enkleste jeg har gjort.
Så vi ville overraske dere begge,
minne dere på at det er bare å ringe.
De vet det, Brooklyn,
det er derfor de alltid forteller hvor de er.
Jeg må finne ut hvordan jeg får dem ut av mobilen min.
Er det i innstillingene?
La oss kaste mobilene.
Ja. God ide.
Vi elsker dere begge veldig mye,
og vi ville utbringe en skål for å feire dere begge.
Ja. Wow, se!
Publikum!
Å, Brooklyn. Mamma.
Stamgjestene får en margarita, de også.
Så hyggelig!
Mamma... Annen Mamma...
Dere er helt utrolige kvinner.
Vi beundrer dere som skuespillere, som aktivister og som personer.
Mamas,
det har vært en sann glede
å være sammen med dere på Grace and Frankie i åtte år.
For de siste syv sesongene med Grace and Frankie!
Og her...
Ikke drikk det. Ikke drikk det
...til legendene Lily Tomlin og Jane Fonda.
Mødrene våre!
Ahhh! Herregud!
-Hva sa jeg… -Den er så sterk.
Ikke drikk det, sa jeg.
Sterkere enn den sikkerhetsvakten der ute.
Herregud.
Ok, Madres?
La oss klemme oss sammen.
Jeg er sikker på at stamgjestene
vil ta bilde av the Fab Four.
Absolutt ikke!
Pokker heller, jeg er ikke...
På tide å introdusere neste komiker.
Hun har så mye spesielt at jeg har mistet tellingen.
Velkommen på scenen Iliza Shlesinger!
Takk.
Det er så deilig å være innendørs.
Ikke sant?
Har vi glemt de siste årene
da vi måtte være utendørs hele tiden, som kyr?
Det er så fint å være inne, å puste på hverandre.
For ca. 1,5 år siden
måtte vi spise alt ute, på alle restauranter.
Det er sinnssykt at det skulle en pandemi til
for å få mer uteservering i Los Angeles.
Ikke sant?
Og det som var sprøtt var at det var så dystopisk,
men californierne bare…
"Vi er så sterke." Eh…
Vi sitter der ute og bare…
"Vi bryr oss ikke! Vi skal spise ute!"
Vi sa til oss selv at det var gøy.
"Vi spiser ute! Er ikke dette veldig parisisk?
"Det er så elegant!"
"Det er raffinert!"
Du spiser bak politiets sementbarrikade.
Du vet, i sykkelfeltet.
Kelneren har på seg opprørsutstyr.
Det er… å ja, masken er av, puppene ute,
du feirer friheten.
Fyren der er kledd som en sveiser
som tjener tre dollar i timen, ingen helseforsikring,
risikerer livet for at du skal få noen jalapeño-poppere.
Ingen tenkte på det, ikke sant?
Vi er ute, spiser avocado-toast,
prøver å blokkere hverandre med tommelen.
Det er en nasjonal fortid.
Blokkere hverandre for å være woke.
Er vi for woke?
Se på alle de hvite. "Er det ok?"
Jeg ser dere. "Er det ok?"
"Hva enn du vil. Jeg er livredd."
Er vi?
Jeg tror vi kan si
at det å være woke har blitt en konkurranse
der vi prøver å overgå hverandre i å være mest woke.
Det er min største frykt som en hvit, liberal kvinne…
jeg er tross alt kledd i lær.
Og gjør standup.
Måtte stemme på Joe Biden.
Min største frykt.
Det er lov å klappe.
Rumpehullene til de hvite sa: "Herregud!"
"Vær så snill!"
Min største frykt som en hvit, liberal kvinne,
er å bli woket ut av en annen hvit, liberal kvinne.
Det er frykten.
Det tas opp på møtene.
Det er det vi frykter.
Min største frykt er at når jeg står og henger,
med mine svarte venner,
beklager, min svarte venn, og...
en annen hvit, liberal kvinne skal komme.
En annen hvit, liberal kvinne med mitt fjes,
samme idiotiske kunst-grad østfra.
Hun heter noe sånt som Rachel, eller Aubrey,
kommer bort og slår meg i bakken
med noe om sivile rettigheter,
som jeg burde kunne.
Og så er jeg nødt til å snu meg,
og jeg må liksom si:
"Ta-Nehisi Coates er ukjent, men…
jeg så Judas and the Black Messiah."
Og hun sier: "Jeg var på premieren på den."
"Du lyver, det var ingen premiere!
De ga den ut digitalt!" Så, for å slå henne helt ut
snur jeg meg rundt og
"Flere enn afro-amerikanere er marginalisert,
også Latino, ikke Chicano
ikke Hispanic, eller Latinx,
noe bare hvite mennesker sier.
Det er jeg som er woke!
Mest woke!
Det er vurderingen vi vil ha ved inngangen til 2023.
Det er det alle hvite egentlig vil…
at en svart person kommer bort til dem… sakte…
og ganske enkelt sier: "Du er ok." Det er alt du ønsker!
Det er alt vi ønsker.
Og de må være svarte, beklager.
Jo mørkere, jo bedre.
Vi kan ikke si mørk. "Blokker henne!"
De må være svarte.
Filippinsk-nederlandsk holder ikke.
Forsvinn. Vi må ha svarte.
La en 200 år gammel svart kvinne komme til meg,
en som har opplevd en del dritt.
Som sier: "Unnskyld meg, er det du som er woke?"
I rake motsetningen til woke-spekteret,
har neste del fått tittelen "til tante Sofies forsvar."
Ikke si "å". Dere skremmer ikke meg.
For et par måneder siden, klippet jeg meg.
Og selvfølgelig postet jeg et bilde på nettet
så andre kunne si at det var fint.
Jeg klippet håret
jeg merket meg
at mange kvinner sier: "Bra, brumlesøster."
"Det er flott. Veldig stilig."
"Jeg ser ikke på meg selv som stilig
Jeg ville finne ut hvorfor de sier det.
Langt hår sees på som veldig seksuelt.
Menn liker langt hår. Det er noe sensuelt, et tegn på fertilitet.
Kort hår er å peke nese til patriarkatet.
Det er det kort hår er.
Jeg skal bare si
at dette ikke er feminisme.
Jeg klipper håret fordi det blir langt og flokete.
Ser ut som Tom Petty.
Men så så jeg noen kommentarer fra noen menn.
De sa: "Vær forsiktig med håret!
Det kan bli for kort.
Du vil ikke være tante Sofie."
Jeg tenkte: "Frisyren gjør deg rasistisk. Ok."
Men så begynte jeg å tenke.
"Hva er en tante Sofie?"
Alle kan rope det ut.
De krever svar.
-Hva? -De krever svar.
De krever svar. Ok.
-Hvem er de? -Tante Sofie.
Hvordan ser de ut?
Litt forretnings...
Er en hvit person redd for å si det?
"Litt forretnings..."
Ok, de er hvite.
Det er vanligvis en hvit kvinne?
Det er en undergruppe av kvinnen, ikke sant?
En tante Sofie er historisk sett en kvinne som er rasistisk, aggressiv,
og kanskje mest støtende av alt, ofte overvektig og kort.
Så.
Begrepet "tante Sofie" er allestedsnærværende,
og vi bruker det for å beskrive
kvinner som er litt høyrøstet.
Så hvis du er en tante Sofie,
hvis du er en kvinne, som for eksempel
hadde lagt hånden på en skiftleder på Jacob's
fordi hun ikke fylte svineknoke- IV-dryppet helt til toppen,
så pokker ta deg. Men…
Jeg la merke til at begrepet var så vanlig,
at vi bare slenger det ut.
At hvite, liberale kvinner plutselig kalte andre for tante Sofie.
Og det du ikke innså at du gjorde
da du kalte noen for tante Sofie,
var at dette er
patriarkatets finslipte verktøy
du hevder å slåss mot
på Instagram-siden din og med RBG-nettet ditt,
og Slay All Day rosévinsutstyr.
Du dreper en annen kvinne. Punktum.
Innrykk. Ny paragraf.
Jeg har fått barn.
Og nå som jeg er mamma, tenker jeg mye mer på barn.
Det hørtes rart ut.
Jeg og babyen hentet posten
og noen barn lekte i gaten.
Man vet ikke hvor gamle de er,
fire eller ti. Jeg vet ikke.
Ingen andre voksne der,
ergo, er jeg den voksne,
da står jeg her og passer på at det går bra.
Imens jeg sto der kjørte en bil fort forbi
og skremte barna
som lekte i nabolaget sitt.
Automatisk ropte jeg: "Hei, ro ned på farten!"
Og fyren i en… Ford, selvfølgelig… roper tilbake,
"Forbanna tante Sofie!"
I det øyeblikket forsto jeg
at dette begrepet
hadde endret seg.
Hvis tante Sofie,
er noen som sier ifra,
er jeg gjerne en,
fordi samfunnet må forstå en ting.
Når du klorer et liv ut av ingenting,
når du gjør karriere,
har jobbet hardt,
bruker dine hardt opptjente penger
i en butikk
og jeg ikke får som avtalt
da jeg kjøpte det, og vil heve kjøpet,
og gjerne vil få ordnet opp,
da kan du banne på at jeg vil si ifra.
Ja. Ja.
Og dette er en kul frisyre!
Ha en fin kveld! Tusen Takk!
Iliza Shlesinger, folkens! Er hun ikke god?
Jeg er veldig spent på å introdusere vår neste komiker.
Rett fra kjempesuksseen Tiffany Haddishs They Ready,
ønsk Tracey Ashley velkommen!
Takk!
Takk for invitasjonen.
Jeg elsker dere. Jane og Lily, en gang til.
Jeg elsker deg, Jane!
Jeg skal bli med Jane i kveld.
Jeg skal bli med Jane.
Jeg har lengtet etter å komme på scenen.
Alt jeg har gjort de siste to årene, er å sitte på ræva,
binge TV-serier og spist!
Jeg leser på nettet at en dame har lagt på seg 30 kg
de to siste årene med hjemmekontor.
Og nå vil de ha henne tilbake på arbeidsplassen!
Hun er redd for å dra på jobben igjen
fordi det er så mye mer av henne.
Jeg forstår henne.
Hun ble lei forrige gang noen kommenterte,
"Du ser annerledes ut!" "Slutt!"
"Jeg har klippet meg."
Jeg ønsker bare å være tynn nok i sommer
til å få på meg capribuksen min.
Noen vil passe inn i en bikini, jeg vil få på meg capribuksen.
Fordi jeg vil boltre meg.
Det er det tynne jenter gjør i capribukser.
Du har sett dem der ute, det er da de spiser.
De spiser luften, de liksom "argh".
"Argh."
"Herregud, jeg er så mett."
"Jeg har fått for mye oksygen!"
Når du er større boltrer du deg ikke.
Du sier ting som, "Jeg møter dere der."
"Hold av en plass for meg."
Jeg har de tynne bena til å ta avsparket,
men jeg får ikke løftet, ikke sant?
Jeg har denne magen her.
Den senker tyngdepunktet, jeg får liksom ikke...
Bare av å se så mye TV,
og det er vilt, fordi
det er så mye der ute som vi kan se på!
Jeg ser på ting jeg har sett tusener av ganger før.
Jeg så på krimserien jeg elsker, somm heter I Survived.
Den serien er vill, altså.
Folk forteller historier
om hvordan de overlevde grusomme angrep
de ikke burde ha overlevd.
De sitter der og forteller.
En kvinne ble knivstukket tusener av ganger.
Hun ble lagt i en tønne, dere.
De lukket tønnen og sparket den ned en bakke.
Den rullet inn i en snøhaug. Det var minusgrader.
Hun lå der i tre dager, og hun overlevde!
Den serien vil ikke jeg være med i.
Ikke når en klønete morder
knivstikker meg 17 ganger og bommer på alle vitale organer.
Jeg ville sagt: "Gi meg den kniven!"
"Du kan ikke å drepe folk."
Jeg vil ikke være med
der en fyr prøver å kvele meg i mange timer,
men klarer det ikke, fordi han har små, klamme hender.
Meg i programmet: "Han prøvde å kvele meg i 5 timer,
men hendene hans var myke som babypulver.
Jeg skled bare unna.
Jeg sa: "La meg kvele deg."
Jeg overlevde.
Jeg var høy da jeg skrev siste del.
Ja.
Når jeg kommer til California,
får jeg prøvd urten,
og det minner meg alltid på første gang jeg prøvde.
Jeg røkte ikke pot i ungdommen.
Jeg ventet til jeg var en ansvarlig voksen.
Dro på en fest med noen komikere.
Jeg drikker ikke
fordi jeg er allergisk mot alkohol.
Så jeg står og drikker noe brus.
Vet ikke hva.
En fyr sier: "Drikker du ikke?"
Jeg sa nei.
"Prøver du å være edru?"
Jeg sa: "Nei, alkohol får det til å brenne i magen."
Han sa: "Det brenner i magene våre også.
Men vi banner og fortsetter."
"Kan ikke det." Da begynte røykingen.
Jeg hadde aldri røkt. Det likte de.
Der satt jeg, for den opplevelsen.
Tok mitt første trekk,
venter på noe mirakuløst.
Ingenting skjer.
Jeg sa: "Så kjedelig."
De sa: "Slapp av, det er første gang."
Ingen ser på meg. Jeg har aldri gjort dette.
Jeg tar en trekk til, og enda et,
og enda et, og enda et,
og enda et.
Så falt jeg sammen på sofaen.
"Denne marihuanaen virker ikke.
Jeg er komiker nå, andre ting å tenke på.
Er det det som gjør det?
Jeg har ikke forsikring.
Jeg hadde dagjobb før, og jeg hadde forsikring,
Jeg gikk til legen og betalte egenandel.
Noen ganger var det $5, kanskje var det $20
avhengig av hva jeg gikk til legen for.
Tannlegen hadde ikke egenandel
fordi det var annerledes.
I Canada har de gratis helseforsikring."
Hjernen min sier: "Hold kjeft", men det jeg kan ikke.
Tusen takk! Jeg er Tracey Ashley
En gang til for Tracey Ashley!
Wow.
Ett spørsmål til fra publikum.
-Jane Fonda. -Hva?
"Jane Fonda, hva heter treningsrutinen din?"
-Du tuller. -Hallo.
Den heter Jane Fonda Workout.
Vær snill, vær snill, ok?
Det var bare 22 videoer og 17 millioner kopier ble solgt...
Vår neste gjest
er en herlig komiker, skuespiller og forfatter.
Avslør deg!
Gi Anjelah Johnson Reyes en hørbar velkomst!
Jane og Lily, tusen takk for at dere banet vei
så jenter kan være morsomme.
Takk!
Ja!
Dette er så moro!
Jeg får være her, gjøre standup med gjengen.
Jeg har holdt på med standup siden jeg var 24 år gammel. Nå er jeg 40!
Takk for akkurat den applausen.
Jeg er på tur inn i neste fase av livet, og for å vær ærlig
syns jeg det er vanskelig.
Jeg trodde jeg skulle forbli den lille piken, uansett alder,
skulle jeg omfavne det.
"Sånn er jeg! Ja, dronning, ja."
Det er sånn du sier når du er 20.
Så blir du 40, og du bare: "Hei, hva skjedde, dronning?
Å nei, det der er for mye øyelokk!"
Det er skremmende å bli eldre.
Det er skremmende for kvinner, fordi for menn, hvis de blir grå,
så er det sexy.
Det er salt og pepper. Hei!
Når vi kvinner blir grå er det sånn, "Åhh...
hva skjedde?
Er nødt til å endre noen ting i livet mitt."
Kan ikke handle i de samme butikkene mer.
Som f.eks. Forever 21?
Nei, det er du ikke.
Det viser seg at det var løgn.
Jeg kan ikke stå i kø med 21-åringer,
og kjøpe samme kjole som henne.
Hun lever det beste livet,
Jeg må ta vitaminene mine.
Vi liker den samme kjolen, men av ulike grunner.
Og jeg bare, "Ååh, den har lommer til ID-kortet!"
og bare "Ååh, lommer til Linken min!"
Ja.
Jeg nærmer meg den alderen
hvor jeg kan kjøpe klær
på samme sted som matvarene.
Si at det ikke skjer.
Vi møtes på Coop OBS.
Ja.
Skal kjøpe bukser der...
de sokkene du vet...
og den kroppssåpen...
Eh, Coop er bra, ikke sant?
Sånn er tirsdagen min.
Jeg starter utenfor, gi meg en pølse og en brus for 1,5 dollar!
Si at det ikke skjer.
Så viser jeg VIP-kortet og slentrer inn.
Jeg starter med smaksprøvene.
Så setter jeg opp håret og går i motsatt retning.
Runde 2!
Hei, men hvis du prøver deg på runde 2, vær obs.
Disse smaksprøvedamene blir fornærmet.
De oppfører seg rart hvis du ber om enda en smaksprøve.
Som om de har stått og bakt heledagen.
"Virkelig, Beth?
Hvorfor må du være sånn?"
Det er flaut nok å spørre om enda en smaksprøve.
Fordi du må late som at du ikke kjenner produktet.
"Er det indrefilét?"
"Skal det dyppes?"
"Jeg kan smake på en."
Det er tøft å bli eldre.
For mange akronymer å holde tritt med for å være kul.
Det var en som tekstet meg forrige dagen, sånn her: "FLLI",
og jeg: "Hva betyr det?"
Hun sa, "For langt, leste ikke."
Og jeg, "Å.
For kort, forsto ikke."
Jeg kan BRB og LOL, og det er det. Det holder.
Og jeg har forstått at jeg er altfor generøs med LOL-ene!
LOL har blitt en vanlig høflighetsfrase.
Det er bare noe man sier.
Her er en annen.
Hvis den ved siden av deg nyser, hva gjør du?
Du går to meter bort, og så, hva sier du?
Prosit.
Mener du det virkelig?
Nei, det gjør du ikke!
Det er bare noe du sier.
Om du får en melding som skal være morsom, hva sier du?
LOL.
Lo du virkelig høyt?
Nei, det gjorde du ikke.
Her betyr LOL bare "Jeg har fått meldingen din."
Hvis jeg svarer på meldingen din med LOL,
på det meste kom det litt luft ut av neseboret mitt.
Hvis jeg svarer på meldingen din med LOL, leser jeg meldingen din sånn.
Den var morsom,
men jeg vet ikke hvordan man skriver "Pfff" tilbake.
Men hvis jeg svarer med "hahahahaha", er det morsomt.
Hvis jeg svarer med "bwahahahahaha",
sånn her "B-W-A-H-A-H-A"
var det så morsomt at jeg måtte spytte ut noe.
Men hvis jeg svarer med flere linjer med "hahahahaha",
og jeg begynner å bruke andre bokstaver som hijklmhahanop,
betyr at jeg sa noe morsomt
og jeg er stolt.
Jeg er Anjelah Johnson Reyes, takk, god kveld.
Wow, neste standup-komiker er full av kraft.
Før vi henter henne inn,
jeg har et spørsmål fra publikum som brenner i lommen min.
"Hvem har blitt arrestert flest ganger, Jane eller Lily?"
-Det er nok meg. -Fem eller seks ganger, er det ikke?
Jeg ser bra ut i oransje. Hva kan jeg si?
Vi vet, vi vet.
Vennligst ønsk velkommen til scenen,
en flott representant for asiatisk-amerikanske kvinner
og det skeive samfunnet,
og en uredd banebryter i stand-up-verdenen…
Margaret Cho!
Takk, takk!
Takk, Jane.
Takk, Lily.
Jeg elsker dere.
Takk.
Gleder meg til vi blir arrestert
når vi protesterer mot at de går bort fra Roe mot Wade!
Ja!
Det gleder meg at vi er her sammen.
Det er helt utrolig.
Det føles som om noe med pandemien er blitt bedre,
men vet dere hva som ikke har det?
Vold mot asiater.
Dette syns jeg er veldig skremmende.
Som asiatisk kvinne, er jeg redd.
Jeg er redd for å bli satt fyr på!
Ikke sett tenn på meg!
Jeg er tørr, jeg har tørt hår, jeg har tørr hud,
jeg er tørr i musa.
Åhh!
Pul meg og det høres ut som du lager ballongdyr.
Men jeg er redd for asiatiske personer.
Jeg går ut, og jeg er fullstendig asiatisk når jeg er ute.
Jeg har på masken, men denne delen er ikke tildekket.
Og den delen bare roper "Wuhan våtmarked."
Denne delen er 100% ninja.
Denne delen spiser absolutt alt av dyret.
Så da bruker jeg visir.
Sånn at du virkelig vet at jeg er asiatisk.
Jeg er ute og jeg er bare redd.
Telefonen er i hånden,
i tilfelle hatkriminalitet.
Må jo ta opptak!
Hvis du ikke har video av det, kan du ikke starte en Spleis.
Det er ekte frykt.
Det er en veldig virkelig ting.
Jeg tror det sannsynligvis begynte å eskalere etter skytingen i Atlanta.
I Atlanta i fjor skjøt en mann og drepte mange asiatiske kvinner.
Han sa han gjorde det fordi han var avhengig av sex,
Så jeg lurte på om han prøvde å drepe sexarbeidere?
Ikke drep sexarbeidere!
Sexarbeidere er viktige.
Vi trenger sexarbeidere.
Sexarbeidere er smarte.
Jeg skulle tatt betalt. Jeg...
Jeg har hatt mye sex jeg virkelig skulle hatt betaling for.
Dere vet hva jeg snakker om!
Det er ikke voldtekt...
men heller ikke den beste måten å bruke tiden på.
Det er mindre samtykke, og mer ettergivelse.
Du vet, "Ok, da."
Og så gir du ham det mest upopulære hullet.
Hvis jeg hadde en dollar for hver gang jeg ga etter,
hadde jeg vært veldig rik. Jeg ville vært Elon Fuck.
Jeg ville kjøpt Twitter fra et romskip
med Grimes med en baby oppkalt etter en algebraligning.
Disse kvinnene, jeg tror ikke de var sexarbeidere likevel.
Sexarbeid er hardt fysisk arbeid.
Har du noen gang fått en som har tatt en Viagra til å komme?
Sosialdepartementet burde involveres.
Jeg var så engstelig for asiatiske personer,
særlig eldre personer.
Foreldrene mine er 85.
Jeg var engstelig for dem, så jeg ba dem om å bo hos meg
i starten av pandemien
fordi jeg trodde det bare skulle vare et par uker.
De bor fremdeles hos meg.
Jeg vil aldri få lukten av tigerbalsam ut av huset.
Moren fyres lett opp.
Hun ser på TV, og hun sier "Åhhh.
Åhhh, jeg var på nyhetene.
Ingen gå i dyrehage, vet du.
Ingen gå i dyrehage.
Over alt, alle dyrehage har ingen penger.
Så nå, på alle dyrehage,
over alt,
de må mate små dyr til store dyr.
Å, når jeg høre dette, jeg så sulten.
Ah!
Mage min knurrer når jeg høre det.
Jeg vil spise alt.
Du kan ikke si det, ikke si det,
fordi de sier asiater ønsker å spise alt,
vet du, og det er derfor vi har koronaviruset.
Og det er sant.
Men...
det visste vi ikke!
Man kan ikke skylde på asiatiske mennesker,
vi bare liker å spise mange forskjellige ting,
Vi visste ikke at hvis vi spiste noe, så ville alle dø.
Vi hadde ikke aning!
Da ville vi ikke gjort det.
Vi ville bare ha en matbit, du vet, så...
Vi visste ikke, men ikke bli rasistiske mot asiatiske mennesker
på grunn av koronaviruset.
Fordi...
hvis du er rasistisk mot asiatiske mennesker
på grunn av koronaviruset,
blir du smittet av koronaviruset.
Og når du kommer på sykehuset,
blir du møtt av en asiatisk lege."
Tusen takk alle sammen.
Jane.
Hva, Lily? Ja, hva?
Er det noe du vil spørre om?
Er det...
Å ja, ok.
Hva er favorittsitatet ditt?
"Spør ikke hva landet ditt kan gjøre for deg..."
Jeg var ikke ferdig!
Jeg vil vite hva er ditt favorittsitat av det jeg har sagt.
Åh.
Vel, som den gangen da du sa...
"Det er bedre å være interessert enn å være interessant."
Fordi jeg syns du er så interessert.
Vel, takk.
Se, der er det et piano.
Det er et piano!
Ønsk Broad City's Eliot Glazer velkommen
og skuespiller og skaper av Crazy Ex-Girlfriend Rachel Bloom.
Å, wow.
Wow.
Wow, for en kveld.
Hvilken kveld!
For en fantastisk hyllest til kvinnelige komikere
og de fantastiske Lily Tomlin og Jane Fonda!
Uff!
Hvordan avslutter man en episk kveld som dette?
Med et musikalnummer, naturligvis.
Ja, det er stemmer!
Hvilken bedre måte å hylle disse på enn med en sang?
Det var litt vanskelig å klarere publiseringsrettigheter
for noen av våre toppvalg.
Det er standard byråkrati.
Industri, industri.
Men, jeg tror vi klarte å sette sammen noe ganske spesielt.
Fordi, Lily og Jane, dere er verdt det.
Og som den store Bette Midler en gang sa,
"Man må ha venner."
Men den fikk vi ikke.
Den fikk vi ikke.
Ikke spill den sangen, Jerome.
Vi vil vel ikke la det stoppe oss, Rachel?
Å nei!
Nei, for er det noe vi har lært i kveld
av disse kvinnene, så er det "Who Runs the World?
Girls!"
Nei, stopp. Ikke spill den.
Den fikk vi ikke.
Stopp. Beyoncés folk er prosesslystne.
Jeg tror ikke vi kan si "Beyoncé."
-Ikke du, men jeg kan. -Ok.
Det er rettferdig.
Likevel, vennskap varer evig,
og ingen beviser det bedre enn Jane og Lily.
Ja. Og til slutt,
er det en ting vi alle kan være sikre på.
Musikk er et universelt språk.
Og vi vet også sikkert at sanger i det offentlige domene
-ikke må klarerers. -Nei.
Det stemmer.
Så dette er til dere, Lily og Jane.
Skal gammelt vennskap glemmes bort
og aldri minnes på?
Skal gammel viten
glemmes bort
og gamle tider og?
Å Danny boy,
fløytene, fløytene kaller
Fra dal til dal
og ned fjellsiden
For han er en hyggelig type For han er en hyggelig type
For han er en hyggelig type…
Vi skulle ha sagt "hun".
"Hun er en hyggelig type."
-Åh! -Det er for sent!
Som ingen kan nekte på!
Det er deres show, jenter!
Vi ønsket å ha dere alle her.
For en fantastisk kveld!
Takk til alle komikerne våre.
Takk for at dere er her.
Takk til alle sammen! Takk til alle sammen.
Det er Lily Tomlin.
Og det er Jane Fonda.
-God kveld! -God kveld.
Tekst: Nille Klaussen