EN NETFLIX IS A JOKE FESTIVAL-SPECIAL
NETFLIX IS A JOKE: THE FESTIVAL PRESENTERAR
Låt oss välkomna värdarna för Ladies Night Live,
mina kära vänner Jane Fonda och Lily Tomlin!
Tack!
Tack.
Tack så mycket!
Hej!
Hej.
Lily, det lät som om Guds röst presenterade oss.
Det var det kanske.
Jag har haft på känn på sistone att Gud har blivit en lymmel.
Wow! Spelandet av... Introt med Dolly...
Hela publiken... Det känns overkligt.
Tja, du vet. Det overkliga är det nya verkliga.
Vi är så glada att få vara här i kväll
i det vackra och historiska Hollywood Palladium.
Ja.
Med tanke på alla förunderliga kvinnor som är här
hade kanske ett mer passande ord varit "hon-storisk".
Och för alla som undrar är det här ingen prisceremoni.
Kvinnorna här har redan vunnit fler priser
än Netflix algoritmer kan hålla koll på.
Men i dag har ju så mycket av den stora datan med kvinnor att göra.
Vi borde kanske mynta ett nytt ord: "tjejgoritmer".
Du är så vidrigt woke.
Vi behöver inte dela ut priser i kväll
för alla här är redan vinnare.
-Vi är här för att fira... -Kvinnliga komiker!
Vi är alla en del av tjejgoritm-generationen.
Vi firar också...
...sju säsonger av Grace and Frankie. Herregud.
Jag glömde nästan det.
Ditt korttidsminne gör sig påmint.
Lapsus i synapserna...
Hursomhelst... Vi har så underbara fans,
och vi samlade in frågor från dem inför kvällens show.
-Så... -Vi tänkte svara på några av dem.
Är ni redo?
"Vilka är några kvinnor som har haft störst påverkan på dig?"
På mig?
Oj... Greta Thunberg.
Katherine Hepburn, Dolly såklart...
Reba, Nancy Pelosi, Jane Goodall...
Elizabeth Warren, AOC...
Christiane Amanpour...
De sa att jag liknar henne utseendemässigt.
Melissa McCarthy.
Den var bra.
-Sa vi Dolly? -Ja.
Wanda Sykes.
Och de modiga kvinnorna i Ukraina.
Vi måste förresten alla bli som de modiga kvinnorna i Ukraina
och bekämpa det som är på väg från ni-vet-var.
Pratar du om högsta domstolen?
Ja, om SCOTUS.
Inte skrotum. SCOTUS.
SCOTUS.
Jag vill inte ens prata om det.
-Jag blir illamående. -Nästa fråga.
"Lily, du sa att din partner Jane Wagner är Jane nummer ett
och att Jane Fonda är Jane nummer två.
Finns det en Jane nummer tre eller fyra?"
Det hoppas jag inte.
Tro mig, två är mer än tillräckligt.
Okej. Då ska vi se.
"Vilken var din värsta audition?"
Är vi inte här för att fira oss själva i kväll?
Jag förstår om du inte vill prata om det.
Okej, jag blev ratad...
…som programledare för serien Is It Cake?
Och nej, jag vill inte prata om det.
Okej. Sista frågan.
"För du tacksamhetsdagbok och i så fall
vad är nåt du är tacksam för?"
Jag är tacksam för dig, Jane.
Och jag är tacksam för dig, Lily.
Tack.
Herregud. Vi är även tacksamma för
att vi gästas av så otroliga komiker i kväll.
Just det! Vi ska vara här hela kvällen lång
så det är bäst att vi kör igång.
Vår första gäst är skådis, komiker och en sensation på sociala medier.
Jag gillade henne direkt när jag hörde att hennes första turné
hette "Avskedsturnén".
En applåd till Heather McMahan!
Det här känns overkligt.
Jane och Lily, allihop! Ge dem en applåd!
Vi är inte värdiga... Tack för att vi fick komma.
När jag var liten flicka i Atlanta, Georgia,
hade jag aldrig kunnat tro att jag skulle stå här i en power blazer
med två så tuffa brudar.
Jag älskar er. Tack för att jag fick komma.
Herregud. Det här är stort.
Hur mår alla?
Jag måste vara ärlig.
Det här är ett vågat uttalande, men kvinnor är av naturen bättre
att hantera paniksituationer än män.
Håller ni inte med?
Jag märkte det under pandemin.
Jag vet inte var ni var när nyheten kom,
men jag var i min pyttelilla lägenhet i New York.
Min make hade det väldigt kämpigt.
Han fick sin första panikattack, och jag ska vara ärlig:
Det var det roligaste jag sett i hela mitt liv!
Han är en 188 cm lång New Yorkare av italiensk bakgrund.
Han sitter på vår Ikea-soffa iklädd en Penn State-tröja
med ett dödsgrepp om en köttbullsmacka
samtidigt som han vaggar fram och tillbaka och försöker kräkas.
"Det här är inte bra, älskling!"
"Se på mig, raring. Se på mig. Fokusera!
Vi måste jobba som ett lag. Vi kommer att greja det här. Fokus!"
"Jag klarar det inte", säger han.
"Du vet ju vad min största rädsla är.
Det är att dö!"
Det menar du inte, Jeff?
Självklart är din största rädsla att dö!
Det är nog allas största rädsla.
Min är faktiskt att mitt Nordstrom-kreditkort ska nekas.
Den där tomatbasilikabisquen är fantastisk.
Men jag vill säga
att även om min make är en liten bitch ibland
är han... Han var verkligen min klippa.
Vi har haft en del fertilitetsproblem.
Jag var så besviken förra året. Vi kunde inte få barn.
Men han sa: "Vi skaffar hund om vi nu inte kan få barn."
Några hundmammor där ute?
Absolut.
Galna brudar. Jag älskar det!
Jag försökte faktiskt att rädda...
Några räddningsmammor där ute?
Räddade ni en hund?
Bra gjort.
Jag försökte att adoptera en hund. Handen på hjärtat, jag försökte.
Men efter att den sjunde hundadoptionsbyrån
gjorde en liten bakgrundskontroll på mig... Förstår ni vad jag menar?
Jag blev nekad. Min make blev förbannad:
"Åt helvete med det här! Se mig i ögonen! Fokusera, Heather!
Det här är idiotiskt. Vi förtjänar att bli hundföräldrar.
Hör på nu.
Jag vill att du går till Chase Bank och tar ut 6 000 dollar i kontanter.
Vi skaffar oss en rashund!"
Så precis när pandemin var som värst satte vi oss i min Jetta
och körde till gränsen mellan Georgia och Tennessee.
Jag stannade på parkeringsplatsen utanför ett stängt Waffle House.
Det var så man visste att världen stod i brand!
Jag sladdade in...
Jag öppnade soltaket, och nu skojar jag inte:
Jag lämnade över 6 000 dollar genom ett soltak till en uppfödare.
Hon räckte över min perfekta Rigatoni Cannoli Gandolfini Daniels-bebis.
Genom det jävla soltaket.
Det var som en scen ur Lejonkungen.
Jag älskar den hunden så mycket. Den är min bebis.
Jag vet inte om ni har hört det,
men det var en kvinna som blev avvisad från ett flyg
för att hon ammade sin katt.
Hörde ni det?
Vet ni vad? Jag förstår henne fan.
Men jag blev ju helt blåst, för trots alla pengar jag spenderade
fick jag den jävligaste hunden ni kan tänka er.
Han är en fransk bulldogg. De har många problem.
Varje gång han skiter trycks ögonen ut.
Han anstränger sig så att ögonen går i kors.
Han skäller inte.
Han skriker bara som en pterodactylus.
Han liksom...
Ja...
Nu när jag rastar honom så kommer folk fram.
"Herregud, Rigatoni! Vad söt han är! Får jag röra honom?"
"Nej, jag är ledsen.
Backa undan. Vi tränar fortfarande.
Han är adopterad, så..."
Tack ska ni ha! Jag heter Heather McMahan.
Vår nästa gäst är en fantastisk komiker.
Vi är jätteglada att hon är här.
Hon är en enastående ståuppskådis, podcastare
och programledare för Netflix egen The Circle.
Michelle Buteau!
Hur är läget?
Kom igen, Jane! Kom igen, Lily!
Tack så mycket för att jag fick komma.
Kommande julars ande i blazer. Jag älskar er så mycket.
Vi ses på kwanzaa-festen.
Herregud. Vad gör jag här?
De har inte drogtestat mig.
Det här är ärligt talat så trevligt.
Senast jag gjorde stand-up på Netflix var Trump president.
Vad galet!
Det var längesen.
Senast jag gjorde stand-up på Netflix
hade Adele och jag samma storlek.
Kul för henne.
Jag vet inte om ni minns början av karantänen.
De sa att vi behövde stanna hemma i två veckor.
Minns ni det? "Två veckor?
Vad ska jag göra i två veckor?
Det är ju jättelänge!"
Jag gjorde som alla andra.
"Spana in mitt bananbröd! Superfuktigt."
Håll käften.
Alla mina insta-storiesvar: "Det är karantini-dags!"
Tre månader in var jag ett vrak.
Jag kollade på min Instagram för att se hur illa det egentligen var.
Jag hittade ett inlägg som var...
"Hej, allihopa.
Hur är läget?
Svara inte, jag vet att det är en laddad fråga.
Kan ni dela med er av era favoritcitat för tuffa tider?"
Va?
"Dela med er av era favoritcitat..."
Om nån vill att du delar med dig av ditt favoritcitat
måste du titta till den bruden. Hon mår inte bra!
"Jag mår inte bra!"
Det var som uppochnervända-världen i Stranger Things.
Mina vänner var så ovårdade. De med hår var skalliga...
De som var skalliga hade hår. Det var galet!
När jag äntligen gick till frisören...
Svarta frisörer borde förresten ha klassats som samhällsviktiga.
När jag äntligen gick till frisören ett och ett halvt år senare
var jag gladare än när jag träffade mamma.
Jag var som...
…den där sonen i slutet av Purpurfärgen.
"Mamma!"
"Mamma..."
Vissa av er måste se Purpurfärgen.
På riktigt?
De gör en reboot!
Inga ursäkter!
Sen upptäckte vi hur man får viruset
och det var i princip genom alla hål i ansiktet.
Jag är ingen forskare, men... "Alla hål i ansiktet?
Det är kört! Mitt ansikte är ju så stort."
Det är väldigt uttrycksfullt.
Man lärde verkligen känna sig själv på ett intimt sätt
med den där masken på.
Minns ni var ni var
första gången ni rapade med masken på?
"Vem var det där?
Det var jag!"
Det var som en ansiktsmusprutt.
Jag var skakad!
Jag fick ringa min make och be om ursäkt
för att ha muspruttat i hans ansikte i elva år!
Jag trodde att det var kul!
Hon har till och med ett smeknamn – "Caribbean Queef".
Hon har en sång...
Jag åt precis ris och bönor
Jag är nåns mamma.
Tack.
Det var galet. Vi var tvungna att bära mask för att rädda liv.
Det var nåt vi behövde göra.
När folk dog blev jag så arg när jag såg nåns näsa.
Det var alltid en äldre mans näsa.
De... Jag ser er. Ni gav fan i alltihop.
Bill, Bob, James... Vad fan ni nu heter.
Jag såg... Jag var så förbannad. "Ta bort era näsor!"
Minns ni för några år sen när killar tog fram kuken på jobbet?
"Ingen vill se era kukar!"
Nu var det: "Ingen vill se era näsor!"
De förvandlade mig till en Karen.
Jag skvallrade i mataffären.
"Hans näsa sticker ut!
Han är vid kycklingspetten. Det är inte okej!
Nu är han vid oxsvansen! Vad i helvete?"
Det är inte okej!
Och under karantänen... Herregud.
Man lärde sig vem man kan lita på.
Vare sig de var vänner, familj...
Jag visste inte att jag hade så många antivaxare i min krets.
Det var helt knäppt.
Jag hade många vänner som bara...
"Varför vill du vaccinera dig, Michelle?"
"På grund av döden."
"Va?"
Så enkelt var det.
Då sa de: "Litar du på myndigheterna?
Tror du inte att de vill förgifta dig?"
"Nej, Taco Bell-maten du äter är gift."
Och det var alltid de vänner som var de största slamporna i college...
…som ville säga åt mig att inte vaccinera mig.
"Du har svalt mycket värre saker, bitch."
Okej?
God kväll, allihop!
Vi har lite tid över.
Ska vi prata med varandra eller svara på en fråga från publiken?
Gud, läs en fråga.
"Har ni en favoritost?"
Jag älskar alla lika mycket.
Cheddar!
De är alla Guds barn.
Jag brukade föredra hårdost.
Men nu nöjer jag mig med en halvhård ost.
Vi har en till.
"Ni var med i filmen 9 till 5, men vilka tider jobbar ni?"
Herregud. Alla.
Tio dagar efter att vi blev klara med Grace and Frankie
gjorde vi en film tillsammans.
Några månader senare gjorde vi en till film ihop.
Och... Den andra filmen var med Tom Brady och Rob Gronkowski.
Jag tror inte...
Jag tror inte att det här är en football-publik.
Och vårt schema tärde verkligen på football-spelarna.
Ja, de måste lära sig att jobba.
Vår nästa komiker vet hur man jobbar.
Jajamän. Hon är den första latinan som producerat, skrivit
och haft huvudrollen i sin egen amerikanska primetime-komedi.
En applåd till Christela Alonzo!
Ja!
Yes!
Tack!
Hur mår ni?
En gång till som om ni menade det. Hur mår ni?
Jane, Lily... Jag måste säga…
Jag är första generationens mexikan-amerikan.
Min mamma lärde sig aldrig att tala engelska.
Vi brukade titta på 9 till 5.
Eller som hon kallade den – Nueva a cinco.
Konstant. Och vi älskade den.
För det var så kul att se en film
där kvinnor fick vara roliga och smarta.
Så tack så mycket. Det betyder så mycket.
Det var oväntat. Tack.
Det är verkligen...
Jag är bara glad att få komma ut!
De senaste två åren har varit galna.
Det har varit konstigt hur folk har visat sina rätta ansikten.
Vet ni vad jag vill förstå?
Anti-maskare som inte ser bra ut.
Varför?
Jag hade förstått om anti-maskarna var snygga.
Typ som om Brad Pitt sa: "Åt helvete med masker!"
"Jag håller med. Åt helvete med masker.
Och tröjor!"
Men alla dessa anti-maskare... "Bitch, du behöver tre masker.
Jag vet att du inte tror på vetenskap,
men tror du på speglar?"
En annan sak som jag har lärt mig de senaste två åren
är att vissa av er aldrig har upplevt tuffa tider.
Ni vet inte hur man hanterar svårigheter.
Vet ni hur jag insåg det? Mathandel.
Maten vi bestämde oss för att köpa när vi behövde balla ur
var en förbättring.
Jag växte upp på matkuponger.
När man gör det är varje månad som en pandemi.
Jag är som gjord för sånt. Jag är mexikan.
Varje månad var det ris och bönor.
När de sa att det blir nedstängning tog jag det lugnt.
Ris och bönor.
Jag vill inte skryta. Jag har pengar.
Om jag vill ha en limpa så köper jag en limpa.
Absolut.
Jag har jordnötssmörspengar.
Jag ska inte skryta.
Crunchy? Absolut.
Men jag kunde inte gå och handla mat direkt,
så jag var väldigt nervös.
Jag vill inte skryta, men jag bor precis intill Beverly Hills.
Om man öppnar mitt sovrumsfönster
ser man Beverly Hills långt där borta.
Min mataffär ligger i Beverly Hills.
Jag kunde inte gå direkt
så jag var orolig att allt mitt skulle vara borta.
Så dagen jag fick gå flippade jag ur.
Jag sprang dit
och gick rakt till riset och bönorna. Vet ni vad? Allt fanns kvar.
Det såg faktiskt ut som om folk kom och skänkte ris och bönor.
Det fanns så mycket.
Jag gick till limporna. Allt var kvar.
Jordnötssmöret fanns kvar.
Jag tänkte: "Vad köper rika vita människor?"
Jag började utreda.
Nummer ett: Läsk. Borta.
Nummer två: Ost.
Inte skivad ost, utan getost och sånt.
Alla ostar som luktar fötter. De var borta.
Nummer tre: Vin. Varför?
"För att ha till osten som jag precis köpte!"
Efteråt gick jag till en väns hus.
Jag sa till henne: "Är det inte konstigt?"
Hon bara... "Ja.
Varför köpte du sidorätter?"
Ingen hade nånsin kallat min mat för "sidorätter".
"Va?" sa jag.
"Varför köpte du sidorätter och ingen huvudrätt?"
"För fattiga personer är sidorätten en huvudrätt!"
Hon bara: "Usch!"
Sen ser jag på hennes köksbänk en läsk...
...ost, vin...
Jag bara: "Samtalet kommer inifrån huset!"
Men... Jag vill också säga:
Rika vita människor kan vara hjälpsamma.
Jag älskar vita människor Ni är toppen.
Jag älskar att ni alltid skapar utrustning.
Varje idrott måste ha utrustning.
Ni har Fitbit, för att se hur många steg man tar.
Jag frågade mina vänner: "Varför har ni en Fitbit?"
"Hur vet jag annars när jag har gått klart?"
"När du är trött."
Det funkar för mig.
Jag vill inte skryta, men jag gillar att fotvandra.
Jag använder ingen utrustning.
Jag älskar att fotvandra.
Men jag använder ingen utrustning, för att fotvandra är ju att gå.
Titta, nu fotvandrar jag.
Förstår ni vad jag menar?
Ingen utrustning.
Så gör jag.
För några veckor sen var jag i Denver i Rocky Mountain National Park.
Jag skulle fotvandra.
Leden bestod av enbart jord.
Flack.
Jag gick och tänkte: "Nu fotvandrar jag."
Sen ser jag ett vitt par med sina gångstavar.
Det är ingen lutning, utan helt flackt.
"Behöver ni dem för att balansera?"
Det såg ut som om de åkte skidor på stenar.
Förstår ni vad jag menar? Det var så löjligt.
När jag går där på leden börjar det snöa.
Alltså riktigt ordentligt.
Det snöar så mycket att leden blir övertäckt.
Jag går vilse.
Snön når hit upp och jag är fast.
Jag tänker bara: "Fan.
Jag kommer att dö i en snow cone.
Hur tar jag mig härifrån?" Gissa vad som hände.
Vita människor dök upp.
Med sin utrustning.
De hade inte bara gångstavarna;
de hade även tennisracketar på sina fötter så att de kunde gå på snön.
"Vi är här för att hjälpa dig!"
De drar upp mig ur snön och tittar på mig väldigt bekymrat:
"Har du tappat nån utrustning?"
"Nej! Jag använder ingen utrustning."
För flera år sen dejtade jag en kille som var survivalist.
En survivalist är nån som har pengar, men som låtsas att de inte har det.
Han lärde mig hur man fotvandrar och campar.
Han tog med mig till vandringsleder.
Han sa alltid: "Vet du vad som är kul?
Om man går hela leden utan utrustning
känns det riktigt bra."
Jag tänkte inte på det där "om man går hela leden".
Jag berättar för paret hur jag har lärt att fotvandra utan utrustning.
Och det vita paret sa: "Oj! Är ni fortfarande tillsammans?"
"Nej, han var korkad. Jag gjorde slut.
Han visste inte vad han pratade om."
De sa: "Och du lyssnar fortfarande på hans råd?"
"Fan, bra poäng."
Sen började jag fundera: "Jag vet inte vad som hände med honom.
Jag tänker googla."
Så jag går klart och återvänder till bilen. Sen googlar jag.
Gissa vad jag hittar.
Han är död.
Han dog när han fotvandrade.
Han gick en led i Thailand och syntes aldrig till igen.
Berättelsens sensmoral är: "Bitch, jag behöver utrustning."
Tack ska ni ha! Jag heter Cristela Alonzo.
Tack så mycket!
Cristela Alonzo!
Det kommer snart fler fantastiska komiker.
Men först ska jag fråga Jane om hon vet nåt om den gången...
Förlåt mig! Vi är sena.
De älskar oss verkligen, Jane!
De är jätteglada över att få se oss!
Jag är så ledsen att vi är sena.
Våra namn stod märkligt nog inte på listan där ute.
Jag vet inte... hur det blev så, men...
Ni skrev kanske inte ner våra namn som gifta?
Har en man gift sig med dig?
Det var säkert ett missförstånd, mamma. Det är inte så farligt.
Sluta kalla mig "mamma"!
Jane... Du lovade att efter att vi hade filmat klart Grace and Frankie
så skulle de inte störa oss igen.
De två är så roliga!
Vi skojade inte.
Visst.
Hursomhelst...
Brooklyn och jag vet hur svårt det har varit för er
att bli klara med Grace and Frankie och säga hej då till era småtjejer.
-Det var inte ett dugg svårt för mig. -Superlätt.
Därför ville vi överraska er
och påminna er om att vi bara är ett telefonsamtal bort.
De vet det, Brooklyn.
Det är därför de alltid delar sin position med oss.
Jag måste lista ut hur jag får bort dem från min mobil!
Gör man det i "Inställningar"?
Vi borde göra oss av med telefonerna.
Ja. Bra idé.
Vi älskar er båda så mycket
så vi ville utbringa en skål för att fira er.
-Ja. -Titta!
Publiken...
Brooklyn! Mamma.
De vanliga människorna får också margaritas.
Trevligt.
-Mamma. -Andra mamman.
Ni är två fantastiska kvinnor.
Vi beundrar er som skådespelare, aktivister och människor.
Mammor.
Det har varit ett sant nöje
att få tillbringa de senaste åtta åren med er i Grace and Frankie.
Skål för de senaste sju säsongerna av Grace and Frankie!
Och för legendarerna Lily Tomlin och Jane Fonda.
Våra mammor!
Herregud!
-Jag sa ju det... -Vad stark den är!
Jag sa ju åt dig att inte dricka.
Starkare än den där säkerhetsvakten där ute.
Herregud.
Okej, madres.
Kom närmare varandra.
De vanliga människorna på första parkett
vill säkert ta en bild av fantastiska fyran.
Absolut inte!
Nej, fan heller. Jag tänker inte...
Det är dags att presentera nästa komiker!
Hon har gjort så många specialer att jag har tappat räkningen.
Välkommen till scenen, Iliza Shlesinger!
Tack!
Det är så skönt att vara inomhus.
Eller hur?
Har vi glömt de senaste åren
där vi behövde tillbringa all tid utomhus som ladugårdsdjur?
Det är så skönt att vara inomhus och få andas på varandra.
För ett och ett halvt år sen
var vi tvungna att äta allt utomhus. På alla restauranger.
Det är galet att det krävdes en pandemi
för att Los Angeles skulle få fler utomhusserveringar.
Eller hur?
Det galna var att det var så dystopiskt.
Men Kalifornienborna var så starka.
Vi sitter där ute... "Vi bryr oss inte, för vi får äta utomhus!"
Vi intalade oss själva att det var kul.
"Vi äter utomhus! Känns det inte parisiskt?
Det är så elegant.
Det här är så sofistikerat."
Ni åt bakom en polisbarrikad i cement.
På en cykelväg.
Er servitör är klädd i kravallutrustning.
Ni kan ta av masken, låta brösten hänga ut
och känna friheten. Han är klädd som en svetsare
och tjänar tre dollar i timmen. Han har ingen sjukvårdsförsäkring
och riskerar livet för att servera era jalapeñopoppers.
Har ingen tänkt på det?
För vi fick vara ute, äta avokadotoast
samtidigt som vi blockerade varandra med våra tummar.
Det var en populär fritidssysselsättning.
Att frysa ut varandra i sann wokeness-anda.
Är vi för woke?
Alla vita ser sig omkring: "Är det okej?"
Jag ser era små huvuden.
"Jag tycker som ni. Jag är livrädd."
Jag tror att man lugnt kan säga
att vi har varit i en woke-off de senaste åren.
Vi har försökt överglänsa varandra i vem som kan vara mest woke.
Det är min största rädsla, som en vit liberal kvinna.
Självklart är jag liberal. Jag är helt klädd i läder.
Och jag håller på med stand-up.
Och jag röstade på Joe Biden. Jag hade inget val.
Det är min största rädsla.
Ni kan klappa. Det är en humorshow.
Alla vita personer, era rövhål bara... "Herregud!
Snälla!"
Det är min största rädsla som en vit, liberal kvinna.
Att en annan vit, liberal kvinna ska vara mer woke än jag.
Det är vi alla rädda för. Vi har pratat om det på mötena.
Det är min största rädsla.
Att jag ska stå och prata med mina svarta vänner...
Förlåt – min svarta vän...
...när en annan vit liberal kvinna dyker upp.
Nån med samma utseende som jag
och samma värdelösa konstexamen från östkusten.
Hon heter Rachel eller Aubrey
och kommer och chockar mig med nån medborgarrättstrivia
som jag borde ha känt till.
Då måste jag byta ämne och bara:
"Jag kände inte till Ta-Nehisi Coates, men...
...jag har sett Judas and the Black Messiah."
Då säger hon: "Jag med. Jag gick på premiären."
"Jävla lögnare! Det var ingen premiär!
Den släpptes digitalt." Och sen för att begrava henne i min wokeness
byter jag ämne igen:
"Inte enbart svarta känner sig marginaliserade.
Det gör även latinos, chicanos och hispanics
och enbart vita använder ordet 'latinx'.
Jag är mest woke!"
Den wokaste!
Det är bekräftelsen vi vill ha inför 2023.
Vita medger det inte, men innerst inne vill alla
att en svart person ska komma fram till dem... Långsamt!
...och helt enkelt säga: "Du duger." Det är allt ni vill!
Det är allt vi vill.
Och de måste vara svarta. Jag beklagar.
Ju mörkare, desto bättre.
Man får inte säga "mörk". Då blir man utfryst.
De måste vara svarta.
Kom inte fram och säg: "Jag är filippinsk-holländsk." Stick!
De måste vara svarta.
Jag vill att en 200 år gammal svart kvinna kommer fram till mig
som har upplevt jävliga saker...
"Ursäkta mig! Är du den som är woke?"
Nästa bit är på motsatt sida av woke-spektrumet.
Den heter: "Till Karens försvar".
Lägg av. Jag är inte rädd för er.
Så... Jag klippte mig för ett par månader sen.
Som alla sansade personer lade jag upp bilden på nätet
så att främlingar kunde intyga att det var rätt val.
Det första jag märkte var att många kvinnor skrev:
"Helt rätt, syster björn!
Det ser fantastiskt ut. Riktigt kaxigt."
Jag ser inte mig själv som kaxig.
Varför blir jag alltid kallad det? Jag tog reda på det.
Långt hår ses som väldigt sexuellt.
Män föredrar långt hår. Det ses som ett tecken på fruktbarhet.
Kort hår ses som att räcka lång näsa åt patriarkatet.
Det är det kort hår är.
Jag vill bara säga
att det här inte har nåt att göra med feminism.
Jag klipper mig för att det blir stripigt om det är för långt.
Då ser jag ut som Tom Petty.
Sen såg jag ett par andra kommentarer från killar:
"Håret ser bra ut, men var försiktig.
Det får inte bli för kort.
Du vill inte bli en Karen."
Jag tänkte: "Så det är ens frisyr som gör en till rasist? Okej."
Så jag började fundera på vad en Karen är för nåt.
Skrik ut svaret.
-Vad sa du? -De frågar efter chefen.
De frågar efter chefen.
-Vilka är "de"? -Karen.
Hur ser de ut?
Varför är en vit person rädd att säga...
"Lite affärsmässig..."
De är vita, och det gör inget.
Det är traditionellt en vit kvinna.
Det beskriver en undergrupp bland kvinnor.
Historiskt sett är en Karen en kvinna som är rasistisk, aggressiv
och kanske vidrigast av allt – hon har ofta tjocka slingor.
Men uttrycket "Karen" har börjat användas hela tiden.
Det används för alla kvinnor som kanske är lite för högljudda.
Men om du är en Karen, en sån kvinna som skulle kunna
slå till dagskiftledaren på en Wendy's
för att de inte fyllde din pork hoof IV-dropp upp till kanten.
Då kan du dra åt helvete.
Jag har dock märkt att uttrycket används så ofta
att det användes utan tanke.
Sen började vita liberala kvinnor kalla andra kvinnor "Karen".
Det ni inte insåg att ni gjorde, tjejer,
när ni kallade andra kvinnor "Karen"
var att ni använde patriarkatets förslipade redskap
som ni alltid påstår er rasa mot
på era Instagramsidor, era RBG-tote bags
och Slay All Day-rosévinkit.
Ni mördade en annan kvinna. Punkt.
Indrag. Nytt stycke.
Jag fick just barn.
Nu när jag är mamma tänker jag mycket mer på barn.
Det där lät konstigt.
Jag gick ut med min bebis och hämtade posten.
Det lekte några barn på vägen.
Jag vet inte hur gamla de var.
Fyra eller tio. Jag vet inte.
Men det fanns ingen vuxen där, så då fick jag ta på mig den rollen.
"Då står jag väl här och ser till att inget händer."
När jag stod där körde en bil förbi jättesnabbt.
Den skrämde de små barnen som lekte i sitt kvarter.
Reflexmässigt ropade jag: "Hallå! Sakta ner!"
Killen, som såklart körde en Tercel, ropade tillbaka:
"Dra åt helvete, Karen!"
Då insåg jag att vad än "Karen" en gång var
så har innebörden förändrats.
Om en Karen är nån som är lite mer högljudd än du tål
så är jag en Karen.
Samhället måste fan fatta det här.
När man karvar ut ett levebröd från ingenting
och bygger en karriär inom showbusiness
utan att ha fått nåt gratis
och man tar sitt surt förvärvade betalningsmedel till en kassa
och jag inte får det som avtalades vid köpet
och jag vill ha pengarna tillbaka eller diskutera vad de kan rätta till
så kan ni ge er fan på att jag vill tala med chefen!
Ja.
Och det här är en cool frisyr!
Ha en underbar kväll Tack så mycket!
Iliza Shlesinger, allihop! Var hon inte bra?
Jag är väldigt glad att få presentera vår nästa komiker.
Hon har haft enorm succé i Tiffany Haddishs They Ready.
En applåd till Tracey Ashley!
Tack!
Jane och Lily. Tack för att jag fick komma.
Jag älskar er båda. Ge dem en applåd till.
Jag älskar dig, Jane!
Jag kommer att få till det med Jane i kväll.
Jag har längtat efter att få stå på scen igen.
De senaste två åren har jag bara suttit på min röv
sträcktittat på tv och ätit.
Jag läste på internet om en kvinna som hade gått upp 30 kilo
medan hon har jobbat hemifrån de senaste två åren.
Nu vill hennes arbetsplats att hon börjar komma dit igen.
Hon är rädd för att återvända dit för att det finns mer av henne nu.
Jag förstår henne.
Hon fick nog senaste gången nån kommenterade:
"Du ser annorlunda ut!" "Låt mig va!
Jag har klippt mig."
I sommar vill jag bara vara smärt nog att få på mig ett par capribyxor.
Vissa vill få på sig en bikini. Jag vill få på mig capribyxor.
För jag vill skutta omkring.
Det är det smala tjejer gör när de har capribyxor på sig.
Man ser dem vara ute och skutta runt. Det är då de äter luft.
"Herregud, vad mätt jag blev.
Jag har fått i mig för mycket syre."
När man är lite större skuttar man inte.
Man säger: "Vi möts där borta.
Paxa en sittplats åt mig."
Jag har smala ben som jag kan sparka iväg med,
men jag lyfter inte.
Jag har så mycket späck precis här.
Det sänker min tyngdpunkt. Jag kan inte...
Jag tittade så mycket på tv.
Det är galet, för det finns så mycket som vi kan titta på.
Ändå kollar jag på sånt jag har sett en miljon gånger.
Jag tittade på en deckare som jag älskar – I Survived.
Den serien är knasig!
Den handlar om folk som berättar hur de överlevde fruktansvärda angrepp
som de inte borde ha överlevt.
De sitter där och pratar...
En kvinna knivhöggs en miljon gånger och lades inuti en tunna.
Det satte på locket och sparkade ner tunnan för en backe.
Den rullade in i en snödriva. Det var minusgrader.
Hon låg där i tre dagar och hon överlevde!
Jag vill inte vara med i det programmet.
Jag vill inte vara med för att nån klantig mördare
knivhögg mig 17 gånger utan att träffa ett enda vitalt organ.
"Ge hit knivjäkeln", hade jag sagt.
"Du vet inte hur man mördar folk!"
Jag vill inte vara med
för att nån försökte strypa mig i flera timmar
utan att lyckas slutföra jobbet för att han hade små, mjuka händer.
"Han försökte att strypa mig i fem timmar
men hans händer var lena som babypuder.
Jag gled ur hela tiden.
Jag sa till och med: 'Låt mig kväva dig.'
Jag överlevde."
Jag skrev den sista biten av skämtet när jag var hög.
Jag bor i Indiana, så när jag kommer till Kalifornien
kan jag testa gräs.
Det för mig alltid tillbaka till första gången jag testade.
Jag rökte aldrig på när jag var ung.
Jag väntade till jag var en ansvarsfull vuxen.
Jag gick på en fest med några komiker.
Jag dricker inte alkohol
för jag har utvecklat en allergi mot alkohol.
Så jag stod och drack en Sprite eller nåt.
Jag vet inte vad jag drack.
En kille sa: "Dricker du inte, Tracey?"
"Nej."
"Vill du vara nykter?"
"Nej, men alkohol ger mig magbränna."
"Tracey, våra magar bränner också.
Men vi skiter i det och fortsätter dricka."
"Jag kan inte." Sen börjar han röka gräs.
De tyckte att det var kul att jag aldrig rökt på.
Jag gör mig redo för upplevelsen.
Jag tar mitt första bloss
och väntar på att nåt mirakulöst ska hända.
Inget händer. "Det här är tråkigt."
"Slappna av, det är första gången."
Ingen tar nån notis om mig.
Jag tar ett till bloss, sen ett till
och så ett till, och ett till...
Plötsligt sitter jag hopsjunken i soffan.
"Hallå! Marijuanan fungerar inte. Jag är ju heltidskomiker nu
och har annat att oroa mig för, det är kanske därför.
Jag har ingen sjukvårdsförsäkring.
Förut hade jag ett vanligt jobb med försäkring.
Då betalade jag en patientavgift när jag gick till läkaren.
Ibland låg den på fem dollar, eller kanske tjugo dollar.
Det berodde på vad jag gick dit för.
Tandläkaren hade ingen patientavgift. Det var annorlunda där.
Visste ni att de har gratis sjukvård i Kanada?"
Min hjärna säger: "Håll käften, för fan." Men det går inte.
Tack så mycket! Jag heter Tracey Ashley.
En gång till för Tracey Ashley!
Wow!
En fråga till från publiken.
Jane Fonda.
"Jane Fonda, vad heter ditt träningsupplägg?"
Du måste skämta.
Det heter "Jane Fonda Workout".
Var snäll nu.
Det var bara 22 kassettband och runt 17 miljoner sålda exemplar.
Vår nästa gäst
är en underbar komiker, skådespelare och författare.
Visa dig!
Skapa massor av väsen för Anjelah Johnson Reyes!
Jane och Lily, tack så mycket för att ni banade väg
så att tjejer som jag kan vara roliga.
Tack.
Ja!
Det här är så kul!
Jag får vara här och göra stand-up med mina tjejkompisar.
Jag har gjort stand-up sen jag var 24 år gammal. Nu är jag 40!
Tack för att ni jublade åt det.
Jag går in i en ny fas i livet. Ärligt talat känns det tufft.
Jag trodde att jag skulle vara tjejen som, oavsett ålder,
bara skulle omfamna det.
"Det är jag! Drottningen."
Men sånt säger man i 20-årsåldern.
Sen fyller man 40 och... "Ingen drottning? Vad hände?
Det där är för mycket ögonlock!"
Det är otäckt att bli äldre.
Otäckt för kvinnor. För om man är man och får grått hår
är det sexigt.
Det är salt och peppar.
När vi kvinnor får grått hår är det...
"Vad hände?"
Jag måste börja ändra saker i mitt liv.
Jag kan inte handla i samma butiker som förut.
Som Forever 21.
Nej, det är du inte.
Det visade sig vara en lögn.
Jag kan inte stå i kö bakom nån 21-åring
och köpa samma klänning som hon.
Hon lever sitt bästa liv. Jag tänker på att ta mina vitaminer.
Vi gillar samma klänning men av olika anledningar.
Hon tänker: "Den har fickor till mitt leg!"
Jag tänker: "Fickor till min antacid!"
Jag närmar mig åldern
när man måste köpa kläder på samma ställe man köper mat.
Säg inte emot.
Ni kommer att se mig på Costco.
Ja.
Snart skaffar jag Kirkland-jeans.
Kirkland-strumpor.
Kirkland-duschkräm.
Kirkland är gang gang.
Så ska jag tillbringa tisdagarna.
Jag börjar med att köpa en varmkorv och en läsk för 1,50 dollar.
Säg inte emot.
Sen tar jag fram VIP-kortet och lunkar in.
Jag börjar med ett varv provsmakningar.
Sen knyter jag håret i en hästsvans och går ett varv till.
Rond två.
Men akta er om ni tänker provsmaka för andra gången.
Provsmakningstanterna blir sura.
De beter sig på ett särskilt sätt om du dyker upp igen.
Som om de har hållit på och bakat hela dagen.
"Allvarligt, Beth?
Sluta knussla och ge mig en kycklingfilé till."
Det är pinsamt nog att bara be om att få provsmaka.
Man måste låtsas att man aldrig hört talas om produkten förut.
"Sa du 'kycklingfilé'?"
"Man doppar dem."
"Jag vill prova."
Det är tufft att bli äldre.
Det är så många förkortningar man ska hålla reda på för att vara cool.
Jag fick ett textmeddelande häromdagen. Det stod "TLDR".
"Vad är det?"
Hon sa: "Too long, didn't read".
"Jaha. Too short, didn't understand."
Jag kan bara "BRB" och "LOL". Det räcker för mig.
Jag har insett att jag är allt för generös med mina "LOL".
"LOL" har blivit en artighetsfras.
Det är bara nåt man säger, som med en annan artighetsfras.
Om nån i närheten av en nyser... Vad gör man då? Man backar två meter.
Vad säger man sen? "Bless you".
Välsignar man dem verkligen från Gud?
Nej, det gör man inte.
Det är bara nåt man säger.
Vad skriver man om en vän försöker skriva nåt roligt?
"LOL."
Skrattade du verkligen högt?
Nej, det gjorde du inte.
Numera betyder "LOL" enbart: "Jag har mottagit ditt meddelande."
Om jag svarar på ditt meddelande med "LOL"
så kom det som mest ut lite luft ur min näsborre.
Om jag svarar med "LOL" var det så här det lät:
Det var ju roligt.
Men jag vet inte hur man skriver ut...
Men om jag svarar på ditt meddelande med "hahahaha" så var det roligt!
Om jag svarar på dit meddelande med "bahahaha"...
Alltså B-A-H-A-H-A.
Då var det så roligt att jag var tvungen att spotta ut nåt ur munnen.
Men om jag svarar med rader av "hahahahaha"
och med andra bokstäver som "hijklmhahanop"
betyder det att jag sa nåt kul och är väldigt stolt över det.
Jag heter Anjelah Johnson Reyes! Tack ska ni ha!
Wow! Vår nästa ståuppkomiker är en riktig naturkraft.
Men innan vi tar in henne
har jag en publikfråga som bränner hål i fickan.
"Vem har gripits flest gånger? Jane eller Lily?"
-Det är jag. -Inte mer än fem eller sex gånger!
Jag är snygg i orange. Vad mer kan man säga?
Vi vet.
Nu ska vi välkomna till scenen
en fantastisk förkämpe för asiatisk-amerikanska kvinnor
och queerpersoner.
Hon är en orädd banbrytare i ståuppkomikens värld.
Margaret Cho!
Tack!
Tack, Jane.
Tack, Lily.
Jag älskar er.
Tack.
Jag ser fram emot att bli gripen med er
när vi protesterar mot att Roe v. Wade ska rivas upp.
Ja!
Jag är så glad att vi alla är här tillsammans.
Det här är otroligt.
Det känns som om vissa saker i pandemin har blivit bättre,
men vet ni vad som inte har blivit bättre?
Våld mot asiater. För mig känns det väldigt otäckt.
Som asiatisk kvinna är jag rädd.
Jag är rädd att bli uppbränd!
Tänd inte eld på mig! Jag är väldigt lättantändlig.
Jag är torr, jag har torrt hår, torr hy...
Jag har en torr fitta.
Om du knullar mig låter det som om du gör ett ballongdjur.
Men jag oroar mig för asiater.
Jag går ut, och jag är helt asiatisk när jag är ute.
Jag har masken på, men den täcker inte den här delen.
Och den här delen skriker "våtmarknad i Wuhan".
Den här delen är 100 % ninja.
Den här delen äter varje del av djuret.
Så jag hade visir.
Då kan man vara jävligt säker på att jag är asiat.
Jag är ute och är bara så rädd.
Jag har telefonen framme i fall det skulle ske ett hatbrott.
Jag måste ju få det på film.
Utan filmklipp, ingen GoFundMe.
Det är en reell fruktan. Det är verkligen på riktigt.
Den började nog eskalera efter Atlanta-skjutningarna.
Förra året i Atlanta var det en man som dödade flera asiatiska kvinnor.
Han sa att det var för att han var sexberoende.
Så hans tanke var nog att döda sexarbetare.
Döda inte sexarbetare!
Sexarbetare är viktiga. Vi behöver sexarbetare.
Sexarbetare är smarta.
Jag borde ha tagit betalt. Jag...
...har haft mycket sex som jag borde kompenseras för.
Ni vet vad jag menar.
Det är inte våldtäkt.
Men... det är inte det bästa sättet att använda sin tid på.
Det handlar mindre om samtycke och mer om att ge efter.
Man säger: "Okej, då!"
Sen ger man dem det minst populära hålet.
Om jag hade fått en dollar för varje gång jag gav efter
hade jag varit så rik. Jag hade varit "Elon Fuck".
Jag hade köpt Twitter från ett rymdskepp.
Med Grimes och en bebis döpt efter en algebra-ekvation.
Men jag tror inte att de här kvinnorna ens var sexarbetare.
Sexarbete är hårt, fysiskt arbete.
Har ni nånsin försökt att få en viagrakula att komma?
Arbetsmiljöverket borde vara inkopplat.
Jag var så orolig för alla asiater.
Särskilt äldre asiater.
Mina föräldrar är 85.
Jag oroade mig för dem. Jag bad dem att bo hos mig i början av pandemin.
Jag trodde att den bara skulle vara i ett par veckor.
De bor fortfarande i mitt hus.
Jag kommer aldrig att få bort lukten av tigerbalsam i min näsa.
Min mamma är så irriterande.
När hon ser på tv säger hon...
Jag såg på nyheterna.
Ingen går till djurparken.
Ingen går till djurparken!
Alla djurparker har inga pengar.
Så på alla djurparker...
...överallt...
...måste de mata de stora djuren med de små djuren.
När jag hörde det blev jag så hungrig.
Min mage kurrade så när jag hörde det!
Jag gillar att äta allt.
Du får inte säga det
för de säger att asiater gillar att äta allt!
Det är därför vi har coronaviruset.
Och... det är sant.
Men...
Vi visste inte!
Ni kan inte skylla på alla asiater.
Vi gillar bara att äta många olika sorts saker.
Vi visste inte att alla skulle dö för att vi åt nåt.
Vi hade ingen aning!
I så fall hade vi låtit bli.
Vi behövde bara ett mellanmål.
Så vi visste inte. Men var inte rasistiska mot asiater
på grund av coronaviruset.
För...
...om du är rasistisk mot asiater
på grund av coronaviruset
kommer du att smittas av coronaviruset!
Sen hamnar du på sjukhus
och din läkare kommer att vara asiat.
Tack så mycket, allihop!
Jane.
Ja, Lily? Vad är det?
Är det nåt du vill fråga mig?
Är det...
Ja, okej.
Vilket är ditt favoritcitat...
"Fråga inte vad ditt land kan göra för dig..."
Du lät mig inte ställa klart frågan!
Jag ville veta vilket av mina citat du gillar bäst.
Jag gillar det där du sa:
"Det är bättre att vara intresserad än intressant."
För jag tycker att du är så intresserad.
Tack.
Titta, ett piano.
Ett piano!
Välkomna upp på scen, Broad Citys Eliot Glazer
och kvinnan bakom Crazy Ex-Girlfriend – Rachel Bloom.
Wow!
Vilken afton!
-Vilken afton det har varit. -Ja.
Och vilken strålande hyllning till komedins kvinnor
och underbara Lily Tomlin och Jane Fonda!
Hur avslutar man en episk afton som denna?
Med ett musikalnummer såklart.
Japp, det stämmer.
Hur kan man bättre hylla någon än med en sång?
Det var lite svårt att få tillstånd att spela
några av våra förstahandsval.
-Den vanliga byråkratin, ni vet. -Inom branschen.
Men jag tycker att vi lyckades få till nåt ganska speciellt.
För det är ni värda, Lily och Jane.
Och som den stora Bette Midler en gång sa:
"Man måste ha vänner."
Men den fick vi inte spela.
Nej, det kunde vi inte.
Spela inte den låten, Jerome. Vi fick inte tillstånd.
Men vi tänker inte låta det hindra oss. Eller hur, Rachel?
Nej!
För om det är nåt vi har lärt oss i kväll
av dessa fantastiska kvinnor, så är det – vem styr världen?
Tjejer!
Nej, sluta. Spela inte den.
Den fick vi verkligen inte tillstånd att spela.
Sluta. Beyoncés folk är väldigt processlystna.
Jag tror inte att vi får säga "Beyoncé".
Inte du, men jag får det.
Visst.
Men vänskapen är evig.
Och... ingen bevisar det lika bra som Jane och Lily.
Ja. Och när det kommer till kritan...
...finns det en sak vi alla kan vara säkra på.
Musiken är ett universellt språk.
Och vi kan även vara säkra på att låtar i public domain
-inte kräver nåt tillstånd. -Nej.
Det stämmer.
Så den här är till er, Lily och Jane.
Skall gammal vänskap ock förgå
När vänner skiljas åt
Skall gammal vänskap
Ock förgå
För allt som var för längesen
Åh, Danny pojk
Piporna kallar
Från dal till dal
Och ner för fjällbranten
För han är en riktigt bra kompis
Vi borde ju ha sjungit "hon"!
Det borde vi ha gjort.
Nu är det för sent.
Och det kan ingen förneka!
Det var allt för i kväll!
Vi ville få fram er hit.
Vilken fantastisk kväll!
Tack till alla komiker!
Tack för att ni kom.
Tack, allesammans!
Det där är Lily Tomlin.
Och det där är Jane Fonda.
God natt!
Översatt av: Martin Hernegren