Gratulerer med dagen!
-Gratulerer, Lyra. -Takk. Jeg trodde dere glemte det.
-Vi ville aldri glemme deg, Lyra. -Du går aldri glipp av en sjanse til fest.
-Jeg trodde du var i Cumbria, Ursa. -Ja, det måtte være troverdig.
At dere to kunne tie stille.
Det står ikke i Bibelen at du ikke skal overraske en venn. Vi har ikke løyet.
Takk, jeg ble virkelig overrasket.
-Har du hatt det ille på jobben? -Alle dager er ille nå.
Jeg beklager at det er sånn det er nå.
Kan du ikke glemme det en kveld?
-Vi har noe sprit. -Bra, for jeg har nesten ikke noe.
-Fantastisk sted du har. -Naboen har basseng.
Jeg kunne bodd her. Det slår min ettroms.
Hva står på programmet?
Fest!
LYRAS LAGUNE
-Hvordan så du det? -Din tur.
Dette er bare så spennende... jeg kjeder meg.
-Beklager, visste ikke at du kom. -Det er ikke deg. Vi gjør noe morsommere.
-Vi spiller drikkespillet. -Unnskyld?
-Nødt eller sannhet? -Hvordan fungerer drikkespillet?
Det er ikke et drikkespill, men det er mer interessant.
-Ok, jeg er med. -Du er alltid med på alt.
Jeg er definitivt med.
-Står over. -Leo, ikke vær en pyse.
-Feiger du også ut? -Jeg er med, så lenge det er rent.
Jeg vil ikke bryte mot noe bud med et dumt spill.
-Greit, jeg er også med. -Ja, men da så.
-Leo, har dere to... -Rent, sa jeg.
-Over midjen, ellers hopper jeg. -Ok.
-Lyra, sannhet eller konsekvens? -Sannhet.
Hvordan kan du bo alene i et hus som dette?
-Sannheten, Lyra. -Kan vi ikke ta noen andre først?
Svar, så vi kan gå videre.
-Det er mitt hus. -Selg det og flytt til byen.
-Det er mine foreldres hus. -Slutt med det. Hun svarte.
-Ok, din tur. -Greit.
Phoenix, føler du deg som en mann når du stiller påtrengende spørsmål?
-Det er sannhet eller konsekvens. -Hvorfor er du ikke i militæret mer?
PTSD, du så journalen min. Du spurte ikke om sannhet eller konsekvens.
Dumme meg. Jeg glemte da du prøvde å kvele meg.
-Det var ikke et gyldig spørsmål? -Du vet at foreldrene hennes døde.
-Hvorfor må du være en sånn dust? -Nå roer vi oss.
Det er Lyras bursdag. Kan vi slutte å være drittsekker?
Det er min tur.
-Ursa, sannhet eller konsekvens? -Konsekvens.
Jeg utfordrer deg til å hoppe i bassenget.
-Nå ble det interessant. -Det er innbrudd.
Men, men, men...
-Det er Ursas tur. -Jeg er naboen hans.
Hvis hun ikke gjør det, må hun leve med å være en pyse.
Godt jobbet. Jeg er virkelig ingen feiging.
Dæven, det gjør hun.
-Det er ingen god ide. -Ikke noe problem.
Carina vet at naboen er bortreist denne helgen.
-Han er ikke bare kjekk. -Jeg har badetøy. Blir du med?
Vent på meg.
-Jeg vil ikke gå glipp av dette. -Skynd deg da.
Hvem er feig nå?
Er du sikker på at det er trygt?
Det er ikke smart, men trygt. Naboen jobber natt i helgene.
Bare om du er sikker. Jeg vil ikke ødelegge for deg.
Først trigger de den seksuelle stemningen, og så roer de seg.
-Er han naken igjen, kaster jeg opp. -Det er hver gang.
-Så ekkelt. -Når vi svømmer, bare...alt, liksom.
-Har hun...? -Hun hoppet uti.
-Der er du. -Du så ikke da hun hoppet uti.
-Hvordan er vannet? -Fantastisk. Salt, ikke klor. Hopp uti.
-Det er nok ingen god ide. -Er dere feige?
-Jeg er ingen feiging. -Jeg trekker meg ikke.
Vi stikker før naboen er tilbake. Det blir gøy.
Jeg trodde ikke du ville våge.
Hvorfor har alle lave forventninger til meg?
-Faren din er prest. -Han foretrekker pastor.
-Hva? Pater Tagliatelle? -Nei, pastor.
Hva er forskjellen...? Det er et retorisk spørsmål.
-Du er virkelig en dust. -Pent, Norma.
-Hvor skal du? -Jeg må tisse.
-Ikke gå for langt. -Ingen fare.
For noen flotte hus.
-Hva gjør Phoenix? -Er han ikke tilbake ennå?
-Han har gått seg vill. -Med vilje da.
-Håper han ikke finner på noe. -Skal du lete etter ham?
-Ja, blir du med? -Jeg kommer.
-Jeg blir nok bare her. -Jeg vil se hvor stort huset er.
Vi går ikke inn i huset. Vi finner Phoenix og går inn til meg.
-Er vi trygge her? -Jeg sørger for at vi er det.
Skaff dere et rom.
-Jeg liker virkelig ikke dette. -Lyra sa det var greit.
-Naboen har sagt ja til det. -Men jeg liker det fortsatt ikke.
Jeg liker ikke Phoenix heller. Han er litt brå.
Og uforutsigbar.
Kan vi gå når de kommer tilbake.
Lyra er din venn. Vil du ikke bli en stund til?
Ja, men jeg vet ikke hva som skjer hvis vi blir.
Vi ønsker henne gratulerer med dagen og så drar vi.
Kom an, vi skal nyte bassenget en stund.
-Vi har det for oss selv. -Hold opp, Leo.
-Jeg vet hvor grensen går. -De er straks tilbake.
-Det er alt jeg trenger. -Det høres ikke ut som deg.
-Tid er relativt. -Ja, vi nyter dette.
Stedet er enormt.
-Hva gjør naboen din? -Han er en slags lege.
Han var venn med foreldrene mine. Jeg ble aldri kjent med ham.
Kan vi ikke finne Phoenix? Jeg vil ikke snoke rundt hvis naboen min kommer.
-Kan han gjøre det? -I tilfelle.
-Å, faen! -Han er nok der inne.
-Hvorfor skulle han bryte seg inn? -Phoenix trenger ingen grunn.
-En åpen dør er en invitasjon. -Hvem sa at det var åpent?
Jeg tror ikke noen kan bryte seg inn der.
-I hvert fall ikke Phoenix. -Da er han dummere enn jeg trodde.
Vi går inn.
Slapp av. Det er ingen her.
Tenk om han kommer. Det er ikke verdt risikoen.
Han må være her et sted.
-Han kan være der nede. -Det ser ut som en kjeller.
Folk her har kjellere for å lagre vinen sin.
Kom an. Vi går inn.
-Phoenix. -Se på dette.
Hvordan kom du inn her?
Jeg brukte en militær metode for å knekke koden.
-Hvordan? -Det er ok. Det er en sikker metode.
De fleste militærlåser har samme system.
-Har dere sett maken? -Du skal ikke være her.
Ikke vær en pyse. Det er ingen her.
-Hva er det? -Det er et egg.
Et egg? Like stort som et dinosauregg.
-Hva slags doktor er han? -Jeg vet ikke.
-Ikke rør. -Stille. Jeg skal ikke knuse det.
-Hva gjorde du? -Jeg gjorde ingenting.
-Hva var det? -Jeg vet ikke.
-Hallo? -Lyra, hva skjer? Har du funnet ham?
Ja, men noe rart skjer.
Hva skjer? Hva er det?
-Jeg kommer og henter deg. -Nei, bli der. Vi er snart ute.
-Dette er sykt. -Ja, jeg liker ikke dette.
-Vi må ut herfra. -Ikke kom for nær!
-Phoenix. Ikke gjør det. -Det er bare et egg.
-Hallo! -Ut nå!
-Jeg hører deg ikke. -Eieren kommer tilbake.
Vi må gjemme oss. Vi må ut herfra nå.
Lyra!
Phoenix.
Phoenix, vi må strikke.
Faen, noen kommer. Gjem deg.
Phoenix, vi må gå.
Hva?
-Den er låst. -Det må finnes en annen vei.
Du er kald, Lacerta.
Det er navnet ditt...Lacerta.
Kan du høre meg? Det var der du kom fra.
Vi fant deg på en asteroide, som vi tror har opprinnelse i stjernebildet Lacerta.
Du reiste 102 lysår for å nå solsystemet vårt.
Vi sendte en ubemannet sonde for å avskjære asteroiden.
Vi oppdaget fragmenter fra en planet som forsvant for hundrevis av år siden.
Vi fant restene av en avansert art på planeten.
Vi søkte i flere måneder...
...og til slutt fant vi et egg.
Vi fant deg.
Men jeg kunne godta det de hadde planlagt for deg.
Du er veldig spesiell, veldig spesiell.
Jeg var redd de skulle utnytte deg.
Jeg kunne ikke akseptere det... så jeg tok deg hit.
Her er du trygg.
Der er du.
Ingen fare, du er trygg hos meg. Det er til ditt eget beste.
Jeg har noe som vil hjelpe.
Det er ingen fare. Kom nærmere.
Du kan stole på meg.
Jeg skal ikke skade deg.
Stopp.
Stopp! Lacerta!
Stopp!
-Den er låst. Vi må ut herfra. -Ro deg ned. Se på meg.
-Vi kan ikke forlate dem her. -Jeg vet.
Kom an.
Stopp, Lacerta!
Stopp, Lacerta! Vær så snill!
De kommer.
Du kan ikke gå.
Er han borte?
Hva var det?
Vi må stoppe blødningen. Et håndkle eller noe.
-Ingen fare, jeg er sykepleier. -Dere må ikke la ham unnslippe.
-Hva? -Lov meg det.
Jeg vil ikke at de skal få tak i ham.
-Hvem? -De.
Jeg vet ikke hva du snakker om. - Phoenix, skynd deg.
Kom an, vi må gjøre noe.
Micha, Micha, hold ut. Hold ut.
Micah.
-Dette er din feil. -Hva har jeg gjort?
Du snoket rundt her og nå er han død.
Du drepte ham.
Han ville ha levd om det ikke var for deg.
Lyra.
Lyra, hva skjer? Hele stedet ser ut til å være stengt.
Han er død.
-Hva mener du? -Han er død.
-Hva skjedde? -Skapningen tok ham.
Hva? Hvilken skapning?
Faen, det er ingen dekning. Hun sa at en som heter Micha er død.
-Naboen, død? Hvordan? -Noe har virkelig gått galt.
-Hva skal vi gjøre? -Vi åpner dørene og får dem ut.
-Det er Fort Knox. Vi kommer aldri inn. -Vi må prøve. Vennene mine er der.
Ok, kom an.
Hva var det? Nede i bassenget.
-Hvorfor? -Bare gjør det.
-Hva så du? -Jeg vet ikke.
-Hodet ned. -Jeg er redd.
Pust dypt inn.
-Hvor er det? -Der borte et sted.
Micha visste hvor romvesenet var i tilfelle det ble fanget.
-Hvem er han? -Jeg må revurdere alt foreldrene mine sa.
-Kanskje de visste noe. -Han var nok bare en nabo.
Jeg håper det.
-Hva er det? -Vet ikke, men den er redd for vann.
Jeg tror du har rett. Kanskje det er et overlevelsesinstinkt.
-Ja, men hva er det? - Hva vil du?! -Jeg tror ikke den forstår deg.
-Er det et dyr? -Jeg har aldri sett et slikt dyr.
-Hva gjør den? -Jeg tror den er ute etter noe.
Vi burde komme oss ut herfra, men den døren er låst. Hva foreslår du?
Vi trenger en kode for å deaktivere nedstengningen.
-Hva om vi ikke får flere forsøk? -Det kan bli enda verre.
-Hvordan kan det bli verre? -Det må finnes en vei ut.
-Jeg vil ikke vente her. -Bare hold utkikk.
Leo!
-Svarer. -Ring politiet.
Vi kan ikke ringe politiet. Vi har brutt oss inn.
Det er et lik der nede og et romvesen som løper rundt.
Ikke ring politiet. Jeg vil ikke tilbake dit.
-Ro deg ned. -Jeg må ut herfra.
Jeg glemte vannet.
-Hvor skal han? -Han har desertert, har han ikke?
-Han får problemer om politiet tar ham. -Kan det bli verre enn dette?
Vi må holde sammen. Kom an.
Leo?
Måtte han hvile i fred for alltid.
La det evige lyset skinne over ham.
Hvil i fred.
Evig kjærlighet i Jesu navn.
Folkens?
Phoenix?
Kom an! Herregud!
Lyra, er det deg?
Phoenix?
-Det beveger seg. -Hvor er det?
På andre siden av huset, men det beveger seg raskt.
-Hvor er Phoenix? -Er han smart, gjemmer han seg.
Men er han ute i det fri, er han ferdig.
Vent. Hvor er Carina?
Helvete.
-Skal vi gå tilbake? -Vi må.
-Hva om det er der? -Det kommer til å gå bra.
Vi må finne Phoenix og Carina og komme oss ut herfra.
Hørte du det?
Vi finner dem og kommer oss ut herfra.
Kom an!
Det er Phoenix.
Denne veien.
Kom an.
Flink gutt.
Flink gutt, Lacerta.
Sånn ja. Jeg vil ikke skade deg.
Vi møttes før. Husker du det? Jeg er din venn.
God vovse.
Det beveger seg.
Han...han tok ham.
Det skjer hver gang.
Vi må tilbake denne veien. Vi holder sammen.
Vi må finne Carina.
Hun er død.
-Hvordan vet du at? -Jeg så liket hennes i et av rommene.
Carina...
Vi må finne en vei ut.
Gjem dere!
Det hørtes ut som det kommuniserte.
-Det ropte på noe. -Som andre som ham?
Snakket han med vennen sin?
Vi kan ikke sitte her. Vi må ut herfra. Kom an.
Slik kom jeg inn.
-Takk for at du ropte da du gjorde det. -Takk.
-Du reddet oss. -Jeg kunne ikke forlate deg, kunne jeg?
Hva skjedde med Leo? Hvor er han?
Det tok ham.
Når da?
Da vi var i bassenget.
Huset var låst og vi skulle prøve å få dere ut.
Det tok ham.
Herregud.
Jeg er virkelig lei for det.
Hvordan rømte du?
-Jeg vet ikke. Det bare... -Lacerta.
-Hva? -Han heter Lacerta.
Romvesenet. De fant det i stjernebildet Lacertan.
-Er det et romvesen? -Ja.
-Jeg trodde ikke de fantes. -De gjør.
Da jeg var i bassenget sprutet jeg vann på det.
Det likte det ikke.
Kanskje det er noe i vannet som skader det.
Det kom ikke i nærheten av oss så lenge vi var i bassenget.
-Er det noe i vannet? -Ja.
Salt?
Den må reagere mot huden, eller det som omgir huden.
Hva skal vi gjøre? Kaste den i sjøen?
Nærmeste sjø er to timer herfra. Jeg vil ikke være i nærheten av det.
Hva skal vi gjøre da?
Jeg har en plan. Følg meg.
Jeg tror vinduet fusker.
Pappas kirke ligger i nærheten. Han vet råd.
-Hva kan han gjøre? Han er prest. -Han har ikke alltid vært prest.
Den planen er like god som noen, og vi må ut herfra.
Denne veien.
Håper det ikke er noen i skriftestolen.
Han ville aldri hatt tid til alle mine skriftemål.
Vi stikker.
Pappa!
Pappa.
Han fulgte ikke etter oss, gjorde han? Kan du se?
Nei, det er fortsatt i huset.
Pappa.
Norma?
Hva...?
Hva som har skjedd?
Vi feiret bursdag...
-Det var et monster. -Et monster? Hva snakker du om?
Forbered deg, far. Det vil ikke være lett å forstå.
Hvis noe har skadet jenta mi, vil jeg vite det.
Naboen min oppdrettet... et dyr i kjelleren.
Det rømte...
...og drepte naboen min.
Og tre av vennene våre.
Den tok nesten livet av oss, men vi klarte å rømme.
Norma, jeg trenger å vite det.
Tar dere stoff?
Hør på meg, pappa. Den skapningen er etter oss.
Det drepte Carina.
Det drepte Leo også.
-Er Leo død? -Ja.
Å, skatt.
Så det... dreper folk?
Ok, hvor er det nå?
Den er fortsatt hjemme hos naboen min.
Nå går vi inn her bak. Jeg skal lage litt te og så ringer vi politiet.
-Det kan vi ikke gjøre. -Hvorfor ikke?
Hvordan skal vi forklare politiet at vi brøt oss inn i huset til naboen...
...slapp løs et dyr og så vennene våre bli drept...
...og nå gjemmer vi oss i en kirke og drikker te.
Du hørte hva Micha sa...
Han sa: "Ikke la dem få det."
Jeg vet ikke hvem han jobber for... men han var redd.
Det kan være myndighetene, eller en hemmelig organisasjon....eller verre.
Hva skal vi gjøre nå?
Jeg vet ikke ennå, men vi skal be Gud om veiledning.
Følg meg.
Herregud.
Resultatene virker lovende,
men vi forventet ikke så store forskjeller.
Det er vanskelig å si noe sikkert.
Folkens, notatene hans er her.
Er det en usb-pinne? Vi kan koble den til den bærbare.
Det har gått 14 dager og jeg kan allerede se tegn til liv.
Egget har nesten doblet seg i vekt og det øker i temperatur.
Resultatene virker lovende,
men vi forventet ikke så store forskjeller.
Det er vanskelig å si sikkert.
Temperaturmålingen er 23,3, som er fem grader varmere
enn det sonden målte på overflaten.
I Lacerta-konstellasjonen kommer lyset fra en svak, blå sol.
Derav det blå lyset i laboratoriet for å etterligne forholdene
han ville blitt utsatt for hadde han vært på planeten sin.
Unnskyld meg, hva?
Det er ikke noe å si hva temperaturen hans ville vært
så jeg har tatt noen forholdsregler, som vi gjorde i laboratoriet.
Jeg antar at dette vil være en skildring av hendelsene rundt Lacertas fødsel.
Jeg kalte ham Lacerta etter hjemmet hans.
Jeg synes det er et passende navn - som et krigernavn.
Jeg håper han elsker det like mye som meg.
Det vi vet, basert på bevis vi fant på Canus-asteroiden
er at sivilisasjonen var svært avansert.
Vi kan anta at de var på toppen av næringskjeden, som mennesket.
Noe må ha skjedd. En katastrofal hendelse som ødela planeten
og utryddet hele arten.
Vi kan bare anta hva det kan ha vært.
Men hvis vi vet hva som har skjedd, kan det hjelpe oss å hindre det her.
Hvis det vi fant er sant,
var arten usedvanlig intelligent
og hadde evnen til å bygge og konstruere ting
vi ennå ikke har utviklet her på jorden.
Det er derfor jeg tok deg med hit.
Jeg vil ikke at du skal bli utnyttet til å lage flere våpen.
"Fred kan ikke bevares med våpenmakt.
Den kan bare oppnås gjennom forståelse."
Einstein sa det.
Jeg vet ikke om noen kommer til å se opptakene.
Men jeg håper den blir funnet av en innflytelsesrik person
som kan ta vare på ham... i tilfelle noe skulle skje med meg.
Det jeg og kollegene mine vet sikkert...
...er at vi...
-Hva skjedde? -Jeg vet ikke.
-Han er her. -Han klarte å skru av strømmen.
Micha sa at han er veldig intelligent og lærer raskt.
Han må ha funnet en måte å rømme på.
Gjem dere i sakristiet.
-Hva skal du gjøre? -Jeg tillater ikke hans nærvær i Guds hus.
Jeg bryr meg ikke om det er et romvesen eller en demon.
Det er ikke noe Gud har skapt, det er noe avskyelig.
Gå nå. Jeg tar meg av dette.
Du vet ikke hva den er i stand til.
Jeg har Gud på min side og han viser meg lyset.
Gå nå.
-Hva skjer hvis han finner en vei inn? -Pappa vet hva som må gjøres.
Jeg tror ikke det hjelper ham å ta imot skriftemål.
Du er ikke velkommen her.
Dette er Guds hus. Det er ikke plass for deg her.
Vær borte, demon,
hvis du ikke ønsker å bli utsatt for Kristi kraft.
Hellige far,
gi meg styrke til å fordrive denne vederstyggeligheten.
I Farens, sønnens og Den hellige ånds navn.
-Hvordan lærte faren din det? -Han var en bokser....før han fant Gud.
Jeg må hjelpe ham.
Du skal ikke beseire meg, monster.
Forlat Guds hus!
Vik!
Pappa.
Hvordan gjorde du det? Du sa han var et romvesen, ikke en demon.
Salt skader den.
Og du visste at jeg oversaltet det hellige vannet.
Jeg elsker deg. Du har blitt alt jeg drømte om.
I dag...
I dag var du mer enn bare min flokk.
Du var min trofaste gjeterhund... alltid våken.
Nå må bli en hyrde.
Nei, jeg er ikke klar til å miste deg. Jeg trenger deg.
Nei, det var jeg som trengte deg.
Du har lært meg mer ved å bare være
enn Bibelen noen gang gjorde.
Jeg er stolt av å kalle deg datter.
Mitt eget blod.
Hjertet ditt fortsetter å slå...
...når mitt ikke klarer det lenger.
Jeg elsker deg.
Nei, nei, nei. Pappa!
Pappa!
Det er bare oss.
Jeg er så lei meg for alt jeg sa.
Han var fantastisk.
Han ofret livet for oss.
-Vi må gå. -Nei. Jeg kan ikke forlate ham.
-Vi må gå. -Vi kan ikke bli her.
Vi må gå.
-Så du det? -Nei.
-Jeg elsker deg. -Vi elsker deg.
-Beklager at jeg er en dust noen ganger. -Vi tilgir deg.
Hei, hei, hei...
Det er ok.
-Den tok Ursa. -Jeg vet.
Det er ingen av oss igjen.
Hvis vi ikke kommer oss ut herfra, er det vår tur.
-Vi må ut herfra. -Hva skal vi si til familiene deres?
Vi kunne ikke redde dem.
Det er ingenting vi kunne ha gjort.
Den eneste grunnen til at de var her, er på grunn av meg.
De ville ikke ha dødd hvis jeg ikke hadde bodd her.
Hvis vi ikke hadde feiret bursdagen min.
Ikke si det. Det er ikke din feil.
-På en måte er det det. -Ikke tenk sånn.
-Vi må ut herfra nå. -Det tror jeg ikke jeg kan.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre. Vi vet ikke hvor det er.
Vi har klart det så langt. Vi kan håndtere det. Vi må bare komme oss ut herfra.
Fars bil er rundt hjørnet. Han lar alltid nøkkelen ligge i den. Vi løper dit.
Kom an!
Vi er nesten der.
Kom an! Skynd deg!
Der er den.
Nei, nei, nei.
Hvorfor måtte han kjøpe en bruktbil?
Han kommer. Lås dørene.
Du drepte faren min.
Hvor ble han av?
Hvordan kan han finne oss hele tiden?
Jeg vet ikke.
Nei, jeg har fått nok av dette. Han kan bare ikke drepe alle.
Hva gjør du?
Hvor skal du?
-Sette en en stopper for dette. -Vent!
Vent.
Hvor er du?
Norma!
Bort fra henne, din drittsekk!
Kom og ta meg!
Lyra, jeg skal redde deg!
Hva skjer?
Jeg vet ikke.
Hva i all verden er det?
Det jeg og mine kolleger vet med sikkerhet,
er at vi ikke er alene i universet.
Det er sikkert flere av dem der ute.