Dánsko, 18. století
Aby zvýšili daňové příjmy, snaží se dánští králové
domestikovat a kolonizovat rozsáhlé Jutské vřesoviště
Příroda je však krutá, půda neúrodná, v zemi řádí zločinci...
a všichni, kdo jsou tam vysláni, po desetiletí selhávají
Vřesoviště nelze obhospodařovat
KODAŇ 1755
CHUDOBINEC PRO VÁLEČNÉ VETERÁNY
KRÁLOVSKÁ POKLADNICE
Vaše Veličenstvo.
Kočár čeká.
Ano, děkuji. Odjedeme, až budu připraven.
Ludvig Kahlen? Jsme na vás připraveni.
Kancléř Paulli.
Koho tu máme?
Kancléři Paulli, kapitán Kahlen se po 25 letech
služby v německé armádě vrátil domů.
Žádá o povolení ke stavbě na Jutském vřesovišti.
Pěkné, pěkné kresby, vojáku.
Je to jen ztráta času.
Vřesoviště nelze využít.
Využít lze všechny pozemky.
1/3 království leží zpustošená. Je to skvrna na naší zemi.
Mohu si podmanit zemi
a vybudovat první kolonii na vřesovišti.
Poslouchejte mě.
Je to jen vřesoviště, skála a písek. Nic tam neroste.
To už znovu a znovu dokázali lepší muži, než jste vy.
Se vší úctou bych rád požádal o audienci u krále.
Ano, samozřejmě.
Zavolá někdo Jeho Veličenstvu?
Nebudeme už plýtvat penězi na kultivaci vřesovišť.
Zvláště ne na domýšlivém vojákovi v legrační uniformě.
Vyprovoďte ho.
Nechci ani cent. Budu to financovat sám.
Jak?
Mám kapitánský důchod.
To nic není.
Řekněme, že se vám podaří vybudovat kolonii.
Jaká by podle vás měla být odměna za vaši velkorysou nabídku?
Šlechtický titul
s přidruženým majetkem a služebnictvem.
Mohl byste počkat venku, prosím?
Je to nikdo.
Otec neznámý,
matka byla služebná na zámku.
Před službou v německé armádě byl zahradníkem.
Navzdory nízkému postavení se mu podařilo stát se kapitánem.
Jeho požadavky jsou šílené.
Požadavky jsou nepodstatné.
Můžeme mu slíbit, že se stane ruským císařem.
Na této půdě nemůže nikdo hospodařit.
Ale dokud tam bude, můžeme jeho veličenstvu říkat,
že stále bojujeme za jeho milovaný projekt Vřesoviště.
Kapitáne Kahlene.
Prosím, pojďte dál. Máme dobré zprávy.
Pomoc!
Pomozte mi!
Čtvrťáček pro malého chudého človíčka,
který zůstal sám v lese.
Tak dobře vypadající panáček.
Musí mít spoustu peněz.
Proč jste se sakra rozhodli postavit dům v mém kraji?
Ruce pracovitých vítězí.
Co je v těch krabicích?
To bych také rád věděl.
Přijelo to až z Meklenburska.
Nechápu všechna ta tajemství.
To jsou všichni mí muži?
Pokud má být dům dokončen do podzimu, potřebuji víc.
Žádný člověk, který má život před sebou,
se nechce upracovat k smrti na vřesovišti.
Potřebuji jich minimálně
třikrát tolik.
Podíváme se po okolí.
Mám hemeroidy velikosti labutího vejce
a ty nemají rády sedlo.
Kromě toho jsou lesy plné psanců.
Než zapomenu:
pět šilinků.
Jako soudní vykonavatel dostanu kompenzaci za tu dřinu,
kdy jsem musel vypsat seznam.
Plus najímání koní na přepravu všech těch sraček do světové prdele.
Ano, omlouvám se, knězi.
Kapitáne, mohu vám něco ukázat?
Myslím, že mám řešení vašeho problému s dělníky.
Mám velkou radost, že jste si vybral naši farnost.
Je nejvyšší čas, aby na vřesoviště zazářilo Boží světlo.
Pojďte.
Věřím, že jsem pro vás našel domov.
Johannes Eriksen, zkušený rolník,
a jeho žena Anna Barbara.
Najímání uprchlíků je nezákonné.
Utekli od brutálního pána.
Eriksen umí tvrdě pracovat
a Ann Barbara je dobrá hospodyně.
Můžeme dělat za poloviční mzdu, pane.
Žádáme pouze o pokoj, aby nemusela spát s muži.
Jeden pokoj, dvě jídla denně, žádný plat.
Lepší příležitost teď nedostanete.
Až bude dům dokončen, navštíví mě důležití muži.
Takže bude udržován na vysoké úrovni.
Je to jasné?
Bude to v pořádku.
Na vřesovišti vás nikdy hledat nebudou.
O ČTYŘI MĚSÍCE POZDĚJI
PANSTVÍ HALD
Nuže, Bondo.
Stojím tu jako idiot a promarňuji nejlepší období roku.
Líce se červenají, tělo je ochotné.
Portréty medvědů jsou v módě v celé severní Evropě, pane de Schinkele.
Kde je můj bratranec?
Je venku na koni.
Pořád běhá s tím zatraceným koněm.
Kapitán Kahlen staví na vřesovišti dům.
"Královský dům", jak mu říká.
Říkal jsi, že na vřesoviště už nikdo nepřijde.
Že je otázkou času, kdy si ho koupíme celé.
Kahlen?
Ano. Ludvig Kahlen.
Zjisti, kdo to je.
Samozřejmě.
KRÁLOVSKÝ DŮM
V armádě jsem dostával lepší guláš.
S krávou by bylo hustší mléko.
Žádná kráva.
Pokud si chcete udržet vysoký standard, potřebuji krávu.
Mám podrobný výpis svého rozpočtu.
Kdyby bylo potřeba krávy, byla by tu kráva.
Když nic, tak nic.
Vše by mělo být v úhledných malých řádcích.
Podlaha by měla být bez prachu,
jídlo dokonale uprostřed talíře.
Chová se jako správný gentleman.
Oblečení má však obnošené a ruce zkřehlé.
Je zvláštní.
Kněz řekl, že mu můžeme věřit.
Nemůžeme věřit nikomu.
Bez výplaty se odsud nedostaneme.
Zůstaneme tady jednu sezónu.
Dokud nás nepřestanou hledat.
Jedna sezóna v "Královském domě".
Pak se vydáme na pobřeží.
Chci vidět moře.
Kam jdeš?
Ven k našemu podivnému pánovi.
Neměl by tam chodit sám.
Budeme muset vápnit.
Získáme jíl z moře.
Vřesoviště bude vypáleno, půda bude zúrodněna.
Než se něco vypěstuje, trvá to šest měsíců.
Ano.
Mohu se zeptat, co hodláte pěstovat?
Zeptat se můžeš.
Ale odpovědi se nedočkáš.
Pojď sem!
Díky za to zasraný kuře, panáčku!
Co se děje?
To jsou psanci.
Co to sakra děláte?
Všichni zločinci teď vědí, že sem mohou přijít a krást bez rizika.
Proč jste ji nechali jít?
Nemůžete se k nim přiblížit.
Ďábel je chrání.
Viděl jste, jak byla tmavá.
To je hloupá pověra.
Je to žebrácké dítě.
Berou je z jihu, příště ji chyťte.
Nebudete nijak uřknuti.
Sám si ji chytněte,
když chcete.
Sbalte se, skončili jste tady.
Začali jste něco fantastického.
Už je tady cítit život.
Johannesi.
Není to Preisler?
Johannesi.
Byl bys tak laskav a pohlídal mi ve stáji koně?
Kapitán Kahlen?
Jsem major Preisler.
Jsem tady jménem Frederika de Schinkela z Haldu.
Majitel 130 usedlostí a místní soudce.
Požádal mě, abych vás dnes večer pozval na večeři na panství.
Bude to pro mě čest.
Doufám, že máte jiné oblečení.
Mám svou uniformu.
Jeden z nájemců pana de Schinkela nedávno utekl.
Proslýchá se, že je stále v sousedství.
Johannes Eriksen a jeho žena.
Říká vám to něco?
Mám muže, které vidíte.
Schinkel.
To je ten, od koho utekli?
Nejdůležitější muž v okolí?
S kterým se mám přátelit?
Můj strýc miloval psy.
Před smrtí napsal do závěti,
že Frederik nesmí z pozůstalosti odnést jediný psí portrét.
Myslím, že měl raději své psy než vlastní děti.
Edel Helene Leisingová.
Frederikova sestřenice.
Kapitán Ludvig Kahlen.
Jste příbuzná norského hraběte Leisinga?
To je můj otec.
Možná toho víte hodně o norské šlechtě?
Ne...
jen to, co všichni vědí.
Že váš otec je přítelem krále.
Tady je.
Ludvigu Kahlene.
Vítejte na panství Hald.
Magistrátní úředník Schinkel...
De Schinkel.
Můj otec se jmenoval Schinkel, ale já si to změnil na de Schinkel.
De Schinkel, dobře.
Ze zahradníka se stal vyznamenaný kapitán, to je docela úspěch.
Trvalo mi to 25 let.
25 let?
Víte, jak dlouho trvá, než se šlechtic stane kapitánem?
Šest měsíců.
Musel jste nenávidět napudrovance,
kteří postupovali před vámi, jen proto, že měli v žilách tu správnou krev.
To jsou pravidla.
Řekl skutečný voják.
Takže...
obhospodařujte vřesoviště?
Postavím tam první královskou kolonii.
Vřesoviště je Boží příroda v celé své kráse.
Proč kastrovat divoké zvíře?
Copak Bůh nepostavil člověka na zem, aby vytvořil civilizaci?
Takže tady nejsme civilizovaní?
To jsem neřekl.
Bůh nemá s civilizací nic společného.
Bůh je chaos.
Život je chaos.
S tím nesouhlasím.
Bojoval jste ve slezských válkách.
Bylo to civilizované?
Ne, válka je chaos.
Vítězem se stane ten, kdo dokáže chaos ovládnout.
Co si myslíte o mé snoubence?
Není na ni hezký pohled?
Jsme zasnoubeni?
Nevzpomínám si na své ano, Frederiku.
Jako by to už nebylo domluvené.
Její otec mě na kolenou prosil, abych si ji vzal.
Ne že bych si stěžoval.
Její rodina chce můj majetek,
ale já jsem si vytáhl nejdelší stéblo.
Dostat se mezi šlechtu je k nezaplacení.
Říkával můj otec.
Váš otec měl pravdu.
Stvořil to všechno z ničeho.
Dvě krávy a pluh.
Teď už jen leží a hnije v zemi.
Život je chaos, Ludvigu.
Kunda,
čurák,
hovno,
krev,
chaos.
Nemůžeme nic ovlivnit.
Teprve když si to uvědomíme,
můžeme se těšit z našeho bezvýznamného života.
Co jste řekl od chvíle,
kdy jsme zasedli ke stolu, bylo směšné.
Omlouvám se, kapitáne.
Můj bratranec potřebuje lekci civilizovaného chování.
Proč jsem tady?
Protože,
neoprávněně stavíte na mém pozemku.
Váš pozemek?
Ano, pozemek de Schinkela.
Vřesoviště patří králi.
Veškerá neobdělávaná půda patří králi.
Jste trochu hluchý?
To je moje země.
Máte mi ukázat katastrální mapu?
Nebudu se obtěžovat s hledáním.
Pak musíme sehnat zeměměřiče.
Nebo se zeptejte magistrátu - mě.
Magistrátní soudce. To snad stačí.
Už nemáme o čem mluvit. Slečno...
Vaše matka byla kuchařkou na panství hraběte Rabena, že?
Byl to rodinný přítel.
Bohem poctěný nadrženec,
který znásilnil jakoukoli služku s kozami a dělohou,
a ty jsi jeho vyplivnutý obraz.
Je to až děsivé.
Dal tě do armády?
Tak to dělal můj táta se svými parchanty.
Moji nevlastní bratři
s touhou v očích a špínou za nehty.
A teď se takový parchant chce stát velkým mužem na vřesovišti.
Co získáš, když uspěješ? Majetek?
Pěkný titul?
"Von Kahlen"?
Co to je?
Smlouva.
Můžete zkusit štěstí na pozemku pana de Schinkela.
Pomůže vám s lidmi, zásobami a materiálem.
Na oplátku mu budete vyplácet 50% svého budoucího příjmu.
Pokud přijdou kolonisté,
stanou se nájemci pana de Schinkela.
Ne, děkuji.
Důrazně vám doporučuji, abyste nabídku přijali.
Je to královská země.
Pracuji pro krále.
Haf haf!
Málokdo by se odvážil Frederikovi takto odporovat.
Uvidíme se ještě, kapitáne?
Nevím jak.
Za měsíc se konají dožínky.
Přijdou všichni napudrovanci.
První neděle v září.
Myslím, že nejsem pozvaný.
Můžete přijít jako můj host.
Mohu pozvat kohokoli chci.
Tady.
Abyste na mě do té doby nezapomněl.
Proč nikdo nepracuje? Kde jsou muži?
Pryč.
Major Preisler byl včera u mně a požádal mě,
abych sem okamžitě přijel a nabídl
vašim mužům dvojnásobný plat na jedné z de Schinkelových farem.
A to jste udělal bez váhání?
Jezdil jsem celou noc a bolí mě zadek.
Prosím, nestřílejte na posla.
- Nevěděl jste, že je to jeho pozemek. - A taky není.
Nemůžeme najít žádné nové pracovníky.
Nikdo neodporuje Schinkelovi.
To se všichni zbláznili?
Mám královskou pečeť, že tu mohu být.
Zákon je na mé straně.
Na tom nezáleží.
Když Frederik Schinkel něco chce, pak to bude mít.
Teď je tam úplně sám.
Dokonce ani nespálil vřesoviště.
Z jeho kapitánského důchodu mu možná nezbývá víc než 100 šilinků.
100 šilinků?
- Ano. - To je nic.
Ne.
Nikdy pozemek nepřipraví.
A až přijde zima, tak vám to podepíše.
"Vážený kapitáne."
"Užijte si budování kolonie na vřesovišti bez lidí."
"Zde je malý dárek, který může přinést trochu radosti do každodenního života."
"Frederik de Schinkel."
Ozdobím tím kurník.
Vím, kde můžeme sehnat muže.
Hej!
Pojď sem!
Pusť mě, sakra!
Jak se jmenuješ, zlodějko?
Anmai Mus.
Kolik je ti let?
Dva.
Ne, není.
Tak je mi 35 let.
Já nevím, sakra.
Kde jsou cikáni, se kterými cestuješ?
Kde táboří?
Vzpomínáš si na tohle?
Zítra ráno mi ukážeš, kde jsou.
Rozumíš?
Zabijí mě.
To není můj problém.
Chudák malá Anmai Mus.
Žila jen krátký a těžký život.
Jedenáct dní nejedla
a hlad ji donutil ke krádeži.
Rodiče ji nechtěli a prodali ji psancům...
Přestaň. Nechci to slyšet.
Ne, ne!
Ne!
Ne, ne, ne, nechte mě jít!
Zbytečný šotek. Trest dostaneš později.
Co tady děláš, panáčku?
Mám pro vás práci.
Pro všechny.
Deset šilinků za práci na poli do podzimu.
Které pole? Žádné pole nevlastníš.
Vřesoviště.
Dobrý voják jako ty ví, že lidé jako my nesmějí pracovat.
Tak to říká zákon.
Za to bys mohl jít do vězení.
Dohodneme se?
20 šilinků.
To chci.
A tvou medaili.
Vždycky jsem chtěl být generálem.
Nemůžeš ji mít.
Nejsem generál, jen kapitán.
Pozdravte generála Hectora!
Vzpomínáš si, jak jsme se tady na vřesovišti potkali s ďáblem?
V podobě malého chlapce. Utekli jsme!
Nyní je to on, kdo má utéct.
Protože teď je tu generál!
Teď je tu generál!
Teď pracuje generál a ďábel...
Mějte oheň pod kontrolou!
Hej!
Šilink za jednu noc?
Ne, ne.
Děkuji.
Vezmi si hůl.
Jakmile si vezmete tuto hůl,
stanete se součástí jejího klanu.
Můžete ji mít za pět šilinků.
Pak se zbavíte té škarohlídky.
Nejsme ve stejném klanu.
Jasné?
Čerstvě zastřelená zvěřina na dožínky.
Zastřelil jsem dvě.
Všichni budete mít radost a prožijete nádherný večer.
Všem se vám bude dobře žít.
Ale především budu žít.
Viděl jsi zvířata?
Dvě jsem zastřelil.
Mám znepokojivé zprávy z vřesoviště.
Kahlen si najal skupinu cikánů, aby pro něj pracovali.
Preisler však objevil i něco jiného.
Tři nákladní vozy blízko pobřeží.
Nezapomeň.
Musí to být bílá hlína.
Panu de Schinkelovi se líbila.
Pak si ji může obléct sám.
Moje bude jednodušší.
Úctyhodná, ale stále ženská.
Myslíte taková, kterou by ocenil voják?
Od Schinkela se držte dál.
Dnes večer přijde každý, kdo je něco.
Všichni, kdo jsou "něco"?
Obchodníci.
Se kterými budu obchodovat.
To asi není jediný důvod, proč tam jdete.
Nevměšuj se do mého soukromí.
Jsi hospodyně.
Teď je to dobré, jak to jen jde.
Dobří lidé vás budou brát tak jak jste.
Nesmíte však zapomenout skrýt šev v límci.
Díky Bohu, že jste tady.
Málem jsem vás nepoznal.
Ludvig Kahlen.
Kapitán Vřesovištní Dobyvatel.
De Schinkeli.
Je dobře, že jsi přišel.
Ale nemůžeš tu být se zavšivenou parukou.
Nemohu tomu vystavit ostatní hosty.
V mé paruce nejsou žádné vši.
Vidím, jak se plíží a plazí.
Tady Lise přinesla paruku, kterou si můžeš půjčit.
Sem s ní.
Okamžitě.
Ano...
A je to.
Teď jsi jako nový.
Užij si večírek.
Pojďte se mnou, pane.
Slečna vás očekává.
Slečno Edel.
Kapitáne.
To byl dárek od vašeho bratrance.
Je to rozmazlené dítě.
Zoufale se snaží zapůsobit na otcovy přátele.
Pije od rána do večera
a chlubí se všemi služkami, se kterými spal.
Jako by si myslel,
že mi to připadá vtipné nebo přitažlivé.
Musím pryč.
Musím se odsud dostat.
Co říká váš otec?
Myslí jen na peníze.
Zakázal mi vrátit se domů.
Musím tu zůstat přes zimu
a vidět ve Frederikovi to dobré.
Chce, abychom se do roka vzali.
Pokud mu nemohu...
nabídnout lepší možnost.
Mohu?
Muže, který splní nejvyšší královské přání
a s ním spojený titul a odměnu...
Možná by se mohl stát hodným toho, aby si vás vzal.
Pokud se ptáte na tohle.
Myslela jsem si, že to bylo zřejmé.
Nevedl jste mnoho hlubokých rozhovorů se ženami.
Je to tak?
Tohle je nejdelší rozhovor, co jsem kdy vedl, to je pravda.
A podaří se vám tam vybudovat kolonii?
Ano.
Omlouvám se, že přerušuji tenhle úžas,
ale chci vám ukázat překvapení a už nemohu déle čekat.
Je to něco výjimečného.
Tento rolník odešel loni na jaře.
Choval jsem se k němu i k jeho ženě s úctou,
dokonce s láskou.
Stejně jako ke všem.
A on mi poděkoval tím, že utekl.
Schovával se u Ludviga Kahlena na vřesovišti,
ale o tom už dost.
To je dlouhý příběh.
Pokud zasáhnete do zákonného trestu rolníka,
budete sám považován za porušovatele zákona.
Nebojte se.
Voda není tak horká, jak vypadá.
Ještě jednou za krásné dívky.
Myslím, že by bylo dobré přestat.
Lidé nejsou s vámi.
Ne.
Udělejte to ještě jednou za krásné dívky.
Frederiku!
To stačí.
Udělejte to ještě jednou!
Udělejte to za krásné dívky!
Zabil jste ho.
Mám plné právo trestat své vlastní rolnické nájemníky.
Nikdo nemohl vědět, že zemře.
Co říkáš, Bondo?
Ano, je to tak.
Byla to nehoda.
Ten rolník musel být citlivý nebo...
Nechte ho na pokoji.
Je můj.
Už není váš.
Podle zákona teď patří Bohu.
Pak si ho vezměte.
Ludvigu!
Vím, že používáš cikány jako dělníky.
Nesmí se přechovávat cikáni stojící mimo zákon.
Musíš je poslat pryč.
Bude to takto.
Pokud ti cikáni do zítřejšího rána nezmizí, odstraníme je násilím.
Vás také.
Ludvigu.
Nechám to být, když podepíšeš naši smlouvu.
Je mi to líto.
Nevypadal jste, že se něčeho bojíte.
Měli jsme dohodu.
Jinak nemůžu připravit půdu.
Není důvod odcházet.
Klidně můžete pracovat dál...
i v noci.
Jsi idiot?
Na tvém pozemku je uvařený muž.
Nechceme kvůli tvé vizi krvavě zemřít.
Co teď?
Zimu nepřežijete, ani bez peněz, ani bez mužů.
Nepotřebuji muže. Zvládnu to sám.
Na jaře bude půda obdělávána.
A co Schinkel?
Schinkel provádí prohlídky mezi služkami.
Vždycky si s sebou přivede strážce,
aby mu neutekly.
Když jsme se s Johannesem vzali, zuřil,
protože jsem nebyla jeho.
A teď ho zabil.
Schinkel se nezastaví, dokud nezvítězí.
Kam plánuješ jet?
Co nejdál to půjde.
Chci tě požádal, abys zůstala.
Nemohu obdělávat pole a ještě se starat o domácnost.
Potřebuji tě.
Na úklid?
Můj manžel je mrtvý
a vy se bojíte, že podlaha nebude zametená
nebo že je všechno perfektní jako obvykle!
Mohu ti zaplatit.
Čím?
Už nemáte žádné peníze.
Když král uslyší...
Nemluvte o králi jako o svém příteli.
Nikdy jste se s ním nesetkal.
Ani neví, že existujete.
Čeho se Schinkel bojí?
Co se s ním stane, když tu budou kolonie?
Pak ztratí svou moc.
Stane se bezvýznamný.
Budu dělat práci tří mužů, takže budu mít dvojnásobný plat.
A pětinu úrody.
Desetinu.
A chci vědět, co hodláte pěstovat.
Co to je?
Brambory.
Pěstují je v Německu a ve Francii.
Jsou odolné.
Vydrží téměř vše, jen nesmí zmrznout.
Moje matka byla kuchařka.
Na statku.
Byla ve stejné situaci jako ty.
Se svým pronajímatelem.
Jste synem statkáře?
Ano, byl to můj otec.
Ale nejsem jeho syn.
Zatracená blbá mísa!
Co tady děláš?
Utekla jsem od těch hnusáků.
Nechci být prodávána.
Pojď!
Musíš znovu najít ostatní.
Nemůžeš být tady.
Nemohu se starat o dítě.
Nemáme ani na jídlo pro sebe.
Prokletý zloději, prokletý zloději.
Ukradl jsi mi nůž a zítra v sedm hodin přijdeš o život.
Zatracený kousáč!
Vezmi si ho, taťko.
Jsi šílenec? Žere to celé děti.
Ne, nežere.
Bojí se tě mnohem víc, než ty jeho.
Madrumo, podívej, držím v ruce kousáč na prsty!
Nerozumím tvým cikánským slovům, Anmai Muso.
Madrum.
Pochází z latiny.
Je to základ slova pro matku.
Madrum.
Páneček.
A tatíček.
Ano, dobře. Teď pracujeme.
Mlynář však vzal malého Carla Andersena
a hodil ho do jezera.
A pak už všichni věděli, že mlynář každou noc topí děti.
Proč s tím parchantem nikdo nic neudělá?
Už to bude.
Chceš slyšet víc?
Ano, sakra, to je ale blbec!
Musíš přestat nadávat.
Proč sakra prostě neletěl za dětmi,
když uměl létat?
Mlynář měl sám čtyři děti.
Musíš to vypít. Tvé plíce si musí odpočinout.
Její tělo nedokáže nemoci vzdorovat.
Potřebuje jídlo. Ovesná kaše a voda nestačí.
To je to, co máme.
Máme brambory.
Těch se nedotkneme.
Zbývá nám jedna koza.
Z mléka musíme přežít celou zimu.
- Je tady 20 pytlů brambor... - Ani jedna!
Edelin otec říká, že v dopisech domů vypráví o Ludvigu Kahlenovi.
Myslíš, že se jí líbí?
Je realistka.
Nikdy by si nevybrala sedláka
před nejbohatším mužem v okolí.
Nikdy.
Ne, nevybrala.
Je chytrá.
Co tedy ví, co my ne?
Dostal zásilku až z Německa.
Možná brambory.
Brambory?
Prý mohou růst téměř v jakékoliv půdě.
Anmaio Muso, běž si odpočinout.
Veselé Vánoce, Ludvigu.
Doufal jsi v Edel?
Co tady děláš, Schinkele?
De Schinkel, Ludvigu.
De Schinkel.
Jsi pořád tady?
Až se nabažíš vřesoviště, přijď domů.
Vždycky budeš moje malá Barbara.
Vlastně jsem přišel s dobrou.
Zbytky od štědrovečerní večeře.
Je tam vepřové maso i koláč.
Možná to bude třeba ohlodat od kosti.
Pojď do tepla. Mám pro tebe dobrou zprávu.
Nebyl jsem...
rozumný.
Přišel jsi sem na vřesoviště se svým velkým snem.
A já tam nahoře na panství sedím
a všechno ti to kazím.
Nejsi zvědavý?
Jsou to peníze.
Ano,
je to 2000 šilinků.
To je dost na dvě kolonie
a mužů kolik chceš.
Můžeš žít jako král.
Nebudu pro tebe pracovat.
Pak pro nikoho.
Prostě jdi někam jinam a obdělávej si pole.
Pokud možno daleko ode mě,
abychom na sebe nemuseli zírat.
Začni znovu někde jinde.
A váček je tvůj.
Dohodneme se tak?
Chci se vrátit ke krbu.
Ještě jedna věc.
Musíš samozřejmě ministerstvu financí oznámit,
že tato země je moje a vždycky byla.
Ludvigu.
Koza má stokrát větší cenu než posraný pytel brambor.
To přece víte.
Co když se sklizeň nezdaří? Ludvigu, ne!
Ludvigu!
Vím, že je to tou kaší.
Ale už ji tam neslyším.
Řekni mi to ještě jednou.
Co se stane, až dorazí kolonisté, tatíčku?
Až přijdou kolonisté, můžeme využívat celé vřesoviště
a pak nás přijde navštívit král.
Nejvyšší panáček.
Ano.
Pak nás přijde navštívit nejvyšší panáček.
A pak budou v každé místnosti krby
a utěsněná okna.
A dostaneš všechno jídlo, které můžeš sníst.
A ve stodole budou zvířata.
Tolik zvířat, kolik jich měl Noe na své arše.
Svou deku jsem věnovala Anmai Muse.
Jen se zahřeju.
Vím, že tvé srdce patří jiné.
Stejně jako moje.
Máte ještě nějakou kaši?
Kdy se objeví?
Za dva až tři měsíce.
A pak jich bude mnohem víc.
Stovky pytlů.
Do prdele! Stovky pytlů?
A ještě více.
Mrzne!
Deky nestačí. Vezmi vřes.
Vezmi vřes!
Tatíčku, klíček!
Tatíčku, tatíčku, klíček!
Klíček! Pojď, pojď!
Klíček, tatíčku! Klíček!
A tys ho našla, Anmaio Muso.
A tys ho našla.
"Vypěstováno na vřesovišti. L. Kahlen."
Uvědomujete si, co to znamená, pane Paulli?
Trvalo to pět desetiletí.
Přestaňte s tím.
Chováte se, jako by vynalezl kolo.
Vypěstovat jeden pytel trvalo rok.
80 pytlů podle tohoto.
Jeho Veličenstvo král!
Vaše Veličenstvo.
Prý jsme obdrželi zásilku brambor z Jutlandheathu.
To je pravda, ale...
Dnešek je pro Dánsko velkým dnem.
Pošlete tam kolonisty a nezapomeňte poslat vhodnou odměnu.
Co?
Slečno?
Kapitán vypěstoval na vřesovišti brambory.
Kde jsi to slyšela?
Od Bondovi komorné.
Udělali z něj královského zeměměřiče.
50 kolonistů je na cestě z Německa.
Nikdy jsem nepochyboval.
Ani Bůh.
A když už mluvíme o Našem Pánu, na chvíli vás opustím.
Zítra ráno jedu do Odense.
Budeš mít hlavu v kýblu.
Poté do Kodaně vybírat peníze na první kostel na vřesovišti.
Na zdraví palačinky!
- Na zdraví. - Na zdraví.
Rašelina...
je tady...
často živá...
Výživná.
...výživná...
"Živá" je něco úplně jiného.
- Výživná. - Ludvigu?
Jste Ludvig Kahlen?
Vítejte v Královském domě.
Vy,
kteří tu dnes stojíte,
se zapíšete do dějin
jako první královi kolonisté na dánském vřesovišti.
Stavební materiály pro vaše domy jsou na cestě.
V údolí můžete tábořit chráněni před větrem
a odpočinout si od cesty.
Chléb a maso je pro všechny.
Co tady dělá?
Pracuje tady.
Pomáhá nám se zvířaty a s průzkumem půdy.
Anmaio Muso, pojď.
Ne!
Její druh přináší neštěstí a smrt.
Máme-li zůstat, musí odejít.
Zajistím, aby se nepřiblížila k vašim ženám a dětem.
Zůstane v domě.
Nevšimnete si jí.
Dej tomu čas a oni si uvědomí, že nejsi vůbec nebezpečná.
Jako bych páchla.
S tebou není nic v nepořádku.
Bojí se tě,
protože jsou tak naučeni.
Stejně jako ses bála malých broučků.
Myslel jsem, že jsi říkala, že nesmrdíš.
Přestaň prudit, nejde ti to.
Je tu někdo, kdo strašně páchne.
Smrdíš jako koňská moč!
Co jsi říkala?
Nikdy...
To je to nejhorší, co jsem kdy slyšel!
Dva kroky doprava.
To je ono!
A pak do tohoto sloupce napíšeš "220".
Dvojka, dvojka a kruh.
Nebude se parukář zlobit, když jsme tak blízko jeho hradu?
Možná bude.
Ale už tu není ve velení.
Nejdražší Frederiku.
Vypadá to, že tu můžeš zůstat důležitým hráčem,
i když dorazili kolonisté.
Ale...
Ludvig Kahlen je teď královským zeměměřičem.
Pokud s ním budeš bojovat, riskuješ všechno.
Musíš se s ním smířit.
Pak řekni, že se se mnou oženíš.
Proč váháš?
Říkáš, že budu důležitým hráčem.
Pak řekni ano.
Řekni ano.
Myslíš, že o tvém plánu nevím?
Už jsi pro něj roztáhla nohy.
Roztáhla si je?
Pusť mě.
Pusť mě!
Dělej.
Udeř mě znovu.
Pane...
Co to děláš?
Co se děje?
Ne, ne!
Přestaň, přestaň!
Přestaň, Frederiku!
Jsi šílenec.
Kahlen a jeho bramboroví chlapci mi dají pokoj, Bondo.
Musí odejít.
Tudy.
Je tam spousta jídla.
Co se děje?
Myslela jsem, že se mi to zdá.
Zůstaň tady.
Klid, klid.
Zůstaň.
Běž dovnitř a zamkni.
Ano...
Je to čistý řez.
Nebyli to vlci.
Museli cítit krev.
Co se děje?
Polovina zvířat je mrtvá. Kdo to udělal?
Petere?
Petere!
Petere.
Vero!
Co to máš za koně?
Zabil jsi dva nevinné civilisty.
Doufám, že pro takové absurdní tvrzení máš pádné důkazy.
Ale já jsem soudce.
Byli pod ochranou krále.
Myslím,
že tě navštívili loupežníci.
Několik mých farem bylo přepadeno.
Jakmile mají krev v zubech,
přicházejí znovu a znovu.
A znovu.
Nechoď k vřesovišti.
Je to jasné?
Chaos, Ludvigu.
Můžeš si plánovat, co chceš.
Život je chaos.
Proč je pro tebe tak těžké to přijmout?
Mohu dostat vodu, prosím?
Jistěže můžete.
Studna je hned venku.
- Cože? - Anno Barbaro.
Nech nás samotné.
Jistě.
Myslela jsem, že je to vaše hospodyně.
Je.
Neměla jste sem chodit.
Teď je...
Vím, kdo zabil kolonisty.
Major Preisler a jeho přítel Rømer
přišli na panství se čtyřmi muži v řetězech.
Museli je vzít z vězení.
Jsou stále na panství?
Ne.
Tady nepřijdou.
Mohou být ještě někde jinde?
Kde se mohou schovat?
Frederikova lovecká chata.
Co budete dělat?
Raději se vraťte. Hned.
Přistupte.
Uvidíme se.
Vím, kdo zabil Petera a Veru.
A vím, kde jsou.
Nikdy bychom sem nepřišli,
kdybychom věděli, že jste ve válce s majitelem.
- To jste nám měl říct. - Je to královská země.
Zákon je na naší straně.
Útočníci se vrátí.
Rozumíte?
Musíme je zastavit.
Byl někdo z vás v armádě?
Nikdo z nás nehne ani prstem,
dokud tu bude ta ďábelská holka.
Nemá s tím nic společného.
To nechceme slyšet, Kahlene!
Říkali jsme, že nosí smůlu.
Teď jsou dva z našich lidí mrtví!
Pošlete ji pryč, nebo odejdeme.
A pak zapomeňte na svou kolonii.
Co to říkáš?
To přece nejde, je jako naše dítě.
- Pak je nech odejít. - Dost.
Nemám na výběr.
Ano, máš.
Vše se musí řídit velkým plánem Ludviga Kahlena.
Chceš jen získat šlechtický titul,
aby ses mohl stýkat s dobrými lidmi.
Co mám dělat?
Nemám na výběr.
V Odense je klášter, kde přijímají děti bez domova.
Dostávají jídlo a postel,
ale jídlo si musí odpracovat.
Tam, kam teď přijdeš, budeš spokojená.
Je tam mnoho dětí.
Takže...
Ano...
Budeš mít dobrý život.
Naučila ses tady číst.
Víš, jak se starat o zvířata.
Teď musíš být silná.
Takže...
Jeďte...
Tatíčku!
Jak dlouho budeme v téhle díře?
Dokud není práce hotová.
Dvanáct let ve vězení
a on tomu říká díra?
Jdu dovnitř a odpočinu si.
Za hodinu pojedeme.
Připravte si zbraně.
Co se to sakra děje?
Němci na nás zaútočili.
Jen mě se podařilo utéct.
Ti zatracení pěstitelé brambor!
Vše bylo provedeno s vojenskou přesností.
Vedl je Kahlen.
A ty si tady chlastáš!
Měl jsi zůstat a bojovat, ty zbabělče!
Dejte mi nové muže a já ho nadobro vyřeším.
Tak to udělej! Na co čekáš?
Viděl jsi, kdo zabil Rømera?
Kahlen.
Chladnokrevně zavraždil bývalého dánského důstojníka
a my máme svědka.
Němci mi řekli, co se stalo.
A kde jste byli dnes v noci.
Podařilo se vybrat peníze?
Také říkali,
že jste poslal pryč Anmai Musu.
Kde je Ann Barbara?
Nechala tam dopis.
Nevrátím se
Pokud dokážete,
že Kahlen zabil důstojníka...
Dokážu.
Major Preisler to viděl na vlastní oči.
Chceme vám pomoci, Schinkele.
De Schinkel.
Žádný majitel pozemku nechce, aby Kahlen stavěl svou kolonii.
Ale je tu jedna věc, která nás všechny zajímá.
Jde o rozdělení výnosů, které navrhujete.
Je to moje země,
moje vřesoviště a měl bych mít většinu.
Není to vaše půda, Schinkele.
To víte dobře.
De Schinkel.
A když se bude dařit, můžete mít desetinu
jako my ostatní.
Sedíte
a urážíte mě v mém vlastním domě.
Na to zapomeňte.
Zapomeňte!
Pan de Schinkel přijímá vaše podmínky.
Jen se na to musí vyspat.
Ale máme dohodu.
Proboha.
Zabil důstojníka.
Důstojníka.
Kromě toho se mu podařilo sjednotit nejmocnější jutské pozemkové vlastníky.
Muži, kteří se normálně nenávidí jako mor.
V jednotné frontě.
Proti nám!
Já za něj případ nepřevezmu. To určitě ne.
Shodli jsme se, že Kahlen na tento úkol nestačí.
Možná bychom měli vyšetřit, co se stalo.
Jeho Veličenstvo bude ohromené, jak daleko Kahlen došel.
Jeho Veličenstvo neví nic o tom, kdo je Kahlen, ty idiote.
Je nepřetržitě opilý.
Je mu jedno, kdo je na vřesovišti,
hlavně že tam někdo je.
Pokud řekneme ano návrhu pronajímatelů, odsoudíme Kahlena.
Bez soudu, bez vyslechnutí jeho verze příběhu.
Stále jste to nepochopil.
Když se král zeptá,
nic se nezměnilo.
Kolonie je stále ve výstavbě. Vše jde podle plánu.
Nemůžeme odsoudit člověka, který nikdy neexistoval.
Na pozemku Frederika de Schinkela
pobýváte nelegálně!
Musíte okamžitě opustit oblast
a nahlásit se na panství Hald.
Na sbalení máte čas do večera.
Preislere!
Vypadněte odsud!
Kolonie je pod královskou ochranou.
Teď už ne.
Pozemek nyní patří panu de Schinkelovi a jeho partnerům.
Listina je podepsána a zapečetěna královskou pokladnou.
Ve jménu Boha, dost!
Musím vás požádat, abyste opustili tábor.
Nezasahujte, Eklunde. Jděte domů.
Nemáte tady žádnou autoritu, Preislere.
Jste zaměstnancem soukromého vlastníka pozemku.
Co myslíte, že řeknou úřady, až se dozvědí, že jste vrah?
Antone, nedělej to.
Že jste jel s bandou zločinců a vraždil nevinné lidi.
Sklapni, Antone. Jdi domů.
Běž.
Ministerstvo financí možná nevěří v bandu německých rolníků,
ale já jsem boží člověk a zaručuji vám, že...
Přestaňte!
De Schinkel převzal Královský dům.
Z cesty.
Zatkli Ludviga Kahlena.
De Schinkel převzal Královský dům.
Otevřete! Pusťte mě ven!
Nechoďte za ním, slečno.
Jen mu to zhoršíte.
Je šílené, že jsme se dostali až sem, Ludvigu.
Je to zcela zbytečné.
Řekni,
že je to moje země,
že to vždycky byla moje země,
a já tě nechám žít.
Slibuji.
Je to královská země.
Řekněte jim, ať začnou vařit vodu.
Liso.
Máš tady zase práci?
Pán požádal o sklenku likéru.
Zařídíš to?
Co tady děláte?
Nechte ji vychladnout.
Pane, slečna Edel si vás přeje vidět ve vaší komnatě.
Teď mě chce vidět v mé komnatě.
Ne, děkuji.
Zůstanu tady.
Slečna řekla, že chce jednat o podmínkách zasnoubení.
Vezmu si tě a ty ušetříš Kahlemu život.
Je to tak?
Ano.
To je moje jediná podmínka.
Jsi prolhaná husa
a člověk ti nemůže věřit ani slovo...
ale pokud mi tady a teď ukážeš, že to,
co říkáš, myslíš vážně,
slibuji,
že ho pustím.
O jeho osudu rozhodne soud.
Ukázat ti to?
Ale no tak.
Víš, co tím myslím.
Přímo tady na podlaze?
Nebo v posteli?
Můžeme to dělat kde chceš. Nebo obojí.
Zdá se, že jsem to přehnal s vínem.
Anna Barbara?
Tady nemůžeš být.
Vypadni!
Stráže!
Za to budeš viset, ty rozsévači!
Ne, ne, ne!
Za Johannese.
Pán domu je mrtev!
Ann Barbara ho zabila!
Omlouváme se, že to trvalo tak dlouho.
Musel jsem ministerstvu vysvětlit, jak to vše souvisí.
Němci jsou pryč, Ludvigu.
Slečna Edel odjela domů ke své rodině do Norska.
Královský dům si můžete nechat.
Ale bůhví, jestli někdy pošlou pro nové kolonisty.
Ann Barbara?
Už ji neuvidíte.
Je na doživotí ve vězení v Aalborgu.
Žádné návštěvy.
Žádná šance dostat ji ven.
Vyměnila jsi vodu?
Pak jdi a vyměň vodu!
Potřebuji v domě silného pracovníka.
Někdo, kdo to umí se zvířaty
a naučil se zapisovat čísla do zeměměřičské knihy.
Nevíš, kde bych takového našel?
Neměl jsem tě posílat pryč.
Slibuji, že už tě nikdy nezklamu.
Slibuji, že se o tebe vždy postarám.
Kdy se vrátí, Madrum?
Nevrátí se.
Je šťastná tam, kde je teď.
Myslím, že žije na pláži
v malém domku u vody, jak vždycky říkala.
Jestli je páneček v nebi a Němci jsou pryč,
zůstáváme jen my dva, tatíčku.
Ano.
Zůstali jsme sami.
Co?
41.18.
16.
Myslím, že stejně nebude pršet.
Můžeme kozy vypustit na pastvu.
Ahoj.
Potřebujete opravit okna nebo něco vyměnit?
Ne.
Nic nepotřebujeme.
A co nože,
k nabroušení?
Potřebujeme pět nových oken,
máme krabici nožů, které je třeba nabrousit...
a stodolu je třeba na zimu utěsnit
a studna potřebuje nové kameny.
- Pěkná kopřivka, co? - Přestaň!
A ty jsi kopřivák.
Jsi cikánka?
Anmaio Muso?
Ano, dále dolů.
Ano.
- Ano, uhni s prsty. - Ano.
Ludvigu von Kahlene,
máme tu čest vám předat tento oficiální dekret o tom,
že vy, jak bylo dohodnuto s ministerstvem financí jste získal titul
hraběcího barona s právy
na užívání pozemků a dvacetiletým osvobozením od daní.
Vaše apanáž se uplatní po dokončení kolonie.
Ano, je to 2000 šilinků ročně.
Kolonie?
Ano.
Letos na jaře vyšleme 400 kolonistů.
Budou mít dost práce.
Můžeme vám poblahopřát, von Kahlene?
To je obrovský úspěch.
Nakonec jsem je poslal pryč.
Ještě nikdy jsem neviděl dva dospělé muže,
kteří by byli tak zaujati bramborovou rostlinou.
Jak se daří hemoroidům?
Už o nich nemluvím.
Lidé stále nechápou, jakou bolestí procházím.
Máte další zamítnutí žádosti o zkrácení trestu Anny Barbary.
Bohužel mám další špatné zprávy.
Vězeňkyně z Aalborgu budou poslány do otrokářského tábora Stockade v Kodani.
Anna Barbara také.
Víte stejně dobře jako já, co znamená otroctví.
Ti chudáci nežijí dlouho.
Je mi líto, že vám to musím říct.
Mohu si vzít láhev na zpáteční cestu?
Málokdy to jde tak, jak si to představujeme, Ludvigu.
Díky za všechno, tatíčku.
Ludvig Kahlen opustil vřesoviště v roce 1763
Jeho šlechtický titul byl zrušen
.
www.titulky.com