Är du redo?
Så jag ska göra den här. Sedan tar du den andra.
- Nedan. - Ja.
- Över. - Över. Runda. Genom.
- Drag. - Drag.
Över. Runda. Genom. Och dra.
Sådan! Jag måste springa in och göra mig i ordning. Klarar du resten själv?
Mm. Det är bara dra i trådarna, eller hur?
Kom ihåg att flaggan inte får röra marken. Kom in efteråt. Skynda dig.
- Du är sen. Vart var du? - Det angår inte dig.
Vackert, pojkar.
Det låter nästan bra nu. Lite praktiska saker.
Ikväll håller gymnastikläraren Madsen föreläsning om sin tid i livgardet.
Det kommer att bli underhållande rånarhistorier från Fyns backar.
Och då måste vi ha valt nytt köksteam.
Du kommer inte att fly. Lis tar den med dig efteråt.
Hej alla.
Kom igen, Sören. Vi är upptagna.
Vänta! Jacob! Du kan inte bara ta dem hit till min mamma?
Det finns ett hål i knät. Jag ska hälsa på damerna.
Ryssarna kom närmare Berlin i natt.
- Kommer vi att vinna kriget? - Ja.
Den med mustaschen kan inte gömma sig längre.
- Har du inga lektioner? - Ja.
När du får bort gipset ska vi spela piano igen. Fan, det är kallt!
14. 21. 28.
- God dag. 35. - Papper tack.
- Pappa, vad är det som händer? - Fortsätta.
- Vad pågår? – De har varit här hela morgonen.
- God dag. - Papper tack.
Självklart. Håll det rakt.
Här.
- Fortsätta. - Tack.
Tyska lagret i Ringe har blivit brändes ner i natt av motståndsmän.
De hittar inte förövarna här i Ryslinge.
Sådan!
Det är otroligt, som Birk bär sina kläder.
– Någon måste bajsa i hönshuset. - Sätt honom i praktiskt arbete.
– Det ser bra ut. – Lägg till, det luktar.
Mycket behöver skuras, innan det blir bra igen.
Gör det ont när jag trycker här? Försök bara göra något sånt här.
– En tysk bil kommer. - Vad gör de här?
Nej, Erna. Jag ska nog ta hand om dem.
Kan jag se?
Nej!
- Stanna här. - Hjälp!
Erna, ring ambulans. Nu!
Fader vår som är i himmelen.
Helgat varde ditt namn, kom ditt rike.
Ske din vilja som i himlen alltså också på jorden.
Ge oss i dag vårt dagliga bröd och förlåt oss vår skuld, -
– som vi också lämnar våra gäldenärer.
Led oss ​​inte in i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Ty ditt är kungariket, makten och äran evigt. Amen.
Varför sköt de doktor Nielsen?
För att tyskarna vill hämnas motståndsrörelsens agerande.
Det går utöver många oskyldiga människor.
– Kommer tyskarna också att skjuta dig? - Nej.
De bryr sig inte en gymnasierektor.
- Tror du? - Mmm.
Vi två måste vara starka nu.
Du borde ha haft den här på din födelsedag, men...
– Det ska se ut som en Spitfire. – Det ser ganska bra ut.
- Försök nu att sova lite. - Kommer mamma att vara här inne?
Hon verkar inte gå någonstans. Godnatt.
Jag flyttar tillbaka i skolan imorgon.
- Så fort? – Jag måste tänka på något annat.
Jag blir galen av att gå hemma.
Du kan inte hänga med heller utan din kapellmästare.
Eleverna kommer att vara glada över det.
Beklaga sorgen. Låt mig veta om högskolan är Styrelsen kan hjälpa till med något.
- Tack, Lauritz. - Din far var en bra man.
- Kan vi bara prata? - Nu?
- Ja. Det är viktigt. - Självklart.
Situationen med de många ankomsterna Tyska flyktingar är kaotiska.
Tryck på Köpenhamn och södra Jylland har resulterat i, -
- att de väpnade styrkorna kommer att dela ut 200 000 civila tyskar i hela landet.
Främst skolor och högskolor måste förbereda sig för att hysa dem.
Din skola är inte den enda.
Alla skolor och högskolor måste ta emot tyska flyktingar.
Totalt 200. De kommer imorgon.
200? Vi har inte plats för så många.
Det måste du lösa. Tack.
Våra elever har bara åtta veckor kvar av lektioner.
– Då måste du skicka hem dem. – Skolan behöver elevpengarna.
Därför måste jag artigt fråga, om du kan hitta en annan lösning.
Jag kom inte för att argumentera.
Jag antar att jag inte behöver påminna dig, att Danmark är ockuperat av Tyskland?
Eleverna är ditt problem.
Det fungerar inte. De kan bara inte kom hit och umgås med oss.
- På tyska, tack. - Ursäkta.
Klockan sju i morgon bitti skolan står till vårt förfogande.
Vi måste erbjuda dem gymnastiksalen. Sedan behåller vi huvudhuset för studenterna.
Vi har en stor gymnastiksal. Med badmöjligheter.
Mycket bättre än de gamla rummen. Deras landsmän kan bo där.
Placera dem där du vill. Så länge de har tak över huvudet.
200.
Hela vägen ner i slutet! Öppna dörrarna!
Alla gå ut! Samlas på plattformen.
– Det är långt fler än 200. - Det här kommer inte att fungera.
Ursäkta mig.
– Vi har inte plats för så många. - Lauritz Hansen måste skriva på.
Jag är Lauritz Hansen.
- 523 personer? - Ja.
– De får inte vara på gymmet. - Vilken? Finns det problem?
- Finns det några problem? - Nej.
Vänligen underteckna.
- Lauritz, det kan vi inte göra. – Vi måste hålla oss till avtalet.
Vi måste hålla fast vid eleverna. Så måste Tyskarna sover ovanpå varandra.
Lyssna! samla dina saker, och gå åt det hållet. Mars!
- Sören! - Får!
Jag sade, du ska inte lämna mig. Kom.
Närmare varandra. Inget avstånd.
Hallå. Vänligen lämna det där. Krukan tillhör skolan.
Ge mig tillbaka potten.
– De får tillbaka det senare. – Den finns inte att låna.
- Vill du att vi ska svälta? – Då tar det stopp. Släpp!
- Soldat, hon tog min gryta. - Ge det tillbaka till henne omedelbart!
Fortsätta!
– Vi behöver fler filtar. – Prata med säkerhetsstyrkorna.
Vi tillhandahåller endast gymnastiksalen tillgängliga.
Nu är tyskarna på plats. Lektionerna fortsätter imorgon.
Som vanligt.
Det är svårt att acceptera den här situationen.
Men vi är inte den enda högskolan. Det här händer över hela landet.
Avtalet med försvarsmakten är klart. Vi ta hand om oss själva, de tar hand om sina egna.
God aptit.
– Ska vi äta rödbetssoppa igen? – Ja det måste vi.
– Hur länge kommer tyskarna att vara här? - Inte mycket tid kvar.
De går hem när kriget är över. Det kommer vara snart.
Man får hoppas.
Jacob.
Ursäkta att jag avbryter, men min son är väldigt sjuk.
- Borde jag inte...? – Jag tar det nog.
- Prata med de tyska soldaterna. - Det finns inget.
De är borta. Inga soldater har stannat kvar här.
– Det kan inte vara sant. – Inte en enda.
Ingen mat har kommit heller.
Försvarsmakten måste se till mat och medicin.
Kan du inte ringa en läkare? Har inte den här staden en läkare?
Hon förstår inte så mycket.
– Mitt barn är väldigt sjukt. – De måste gå tillbaka till hallen.
Var är dina vänner, Churchill?
- Håll käften, några grisar. – De kunde ha bränt ner hallen.
Vem gjorde det här?
Vem gjorde det här? Vad? Vem gjorde det här?!
– Du måste gå till skolan. - Björk!
Han har blod på fingrarna. Har du gjort detta?
- Har du slaktat våra kycklingar? - Nej.
Fem kycklingar är inte för mycket begärt till 500 hungriga människor.
- Ta det lugnt. - Släpp mig.
Låt honom gå.
- Gå nu. - Kom igen, Otto.
Det fungerar inte.
- Mår du bra? - Jaja.
- Idioter. - Björk...
Sa jag inte att du måste gå till skolan?
Hallå!
– Ska tyskarna bo på högskolan? – De måste bara vara på gymmet.
– De såg äckliga ut. - Luktar de?
– Av kolort och surkål. - EW.
– Magnus kommer. – Nåväl, Magnus. Är din mamma glad nu?
– Hon gillar att otukta med dem. - Fältmadrass!
– Hon låg med en av de tyska soldaterna. – Hon spred ben åt flera av dem.
Klumpig ko.
– Vi måste spela krig efteråt. – Jag vill bli en frihetskämpe.
– Då är du nazist igen. - Jag vill inte.
Sista tio! Armsving!
Sista fem!
Pappa, varför pratar du med tyskarna?
Du behöver inte oroa dig för det. Hade du en bra dag?
- Vi fryser, herr Madsen. – Det är plusgrader i dag. Två till och med.
– Vill du inte vara med? – Och sväng armarna över huvudet.
Ja, pojkar. Nästa övning! Ett två tre Fyra.
Höga knälyft.
Jag förstår inte, vad lite mjölk hjälper.
Ge det till mammorna med de minsta barnen.
Sedan finns det 500 tyskar och knackar på vår dörr ikväll.
- Jag tror inte. – Birk har rätt.
Snart kommer mjölk och mat. Det har tyskarna garanterat.
– Ja, men nu ger vi det första. – Vi har ett avtal med försvarsmakten.
Lis...
Mjölken måste stanna här.
Det är det rätta. En annan hjälp tyskarna är en hjälp för de väpnade styrkorna.
Sören!
- Är det där nytt, den där? - Mmm. Det är en Spitfire.
Min far klippte den.
Du har en bra pappa.
- Den är till dig. - Tack.
- Ska du inte äta det? - Jag sparar det till senare.
Jag också.
Det gör du inte, det.
- Ja, kom in. - Har du tid?
Jag måste hjälpa till Aage och Mogens med något.
Vad tycker du om, att vi spelar lite piano senare?
Vi ses, Søren.
Han säger ingenting.
- Har du bosatt dig där borta? – Det är kaotiskt, men vi klarar oss.
Eleverna är exemplariska, så det borde fungera.
Det går inte för Lis att dela ut mjölk. Det skickar fel signaler.
– Det tror jag inte att hon gör. - Få kontroll över frun.
– En ofarlig gest kan missförstås. - Självklart.
Människor får inte tvivla högskolans ställning.
Vi hjälper varandra här i stan. Alla är beroende av eleverna.
– Brugsforeningen behöver dem. - Jag förstår. Tack.
Du kan vara lugn. Lis och jag håller med.
Kom ihåg vem som kämpade för dig, när andra tyckte att du var för ung.
Det finns ingen anledning till att väcka det tvivelet till liv igen.
- Tack. - God dag.
- Vad gör de här? – De sov i tvättstugan.
- Hon sitter på min stol! - Sätt dig ner, Søren.
Här har du. Inget annat kommer att serveras idag.
Varför ska vi hjälpa dem? när de inte ens bryr sig?
– Det är precis därför. – Vi kan dela havregrynen med dem.
De är tyskar. Vi är i krig med dem. Ta det.
- Vad tittar du på? - Alltså! Äta.
Ät så mycket du kan.
Lis...
- Vad gör de här? De måste gå ut. – De måste äta färdigt först.
- Vad ska vi? - Tillbaka till hallen. Kom. Ut.
- Jacob! - Jag följer efter dem.
- Kom igen! Ut! - Sören.
– Jag sa till mamma att de måste gå. - Kom. Snabbt.
De borde ha lite havregryn. De är föräldralösa.
Ingen mer mjölk, ingen mer havregryn. Gå inte bakom min rygg.
- Gå tillbaka till din lillasyster. - Varför?
Gör bara som jag säger. Bort.
- Är de alla döda idag? – Det går fort när det tar fäste.
– Vad har fångat? - Difteri. Det sprider sig.
Barn och äldre är mest utsatta här. Utan behandling kommer många att dö.
– Vi måste isolera de sjuka. - Var är dina egna läkare?
Jag är läkare, men jag har ingen medicin. Vi behöver akut antitoxiner.
Känner du någon som kan hjälpa till?
Jag ångrar. Men vi är en skola, inget apotek.
Ja, det är klart.
Då måste fler gravar grävas.
50, 100. Ja, vad vet jag?
Det är inte en uppgift för danska läkare.
Tyskarna vägrar att repatriera Danska fångar från koncentrationsläger.
Tyskarnas prioritet här är läkare för sina soldater.
Ska vi lämnas ensamma med problemet?
Om danska läkare hjälper så håller det de den tyska krigsmaskinen i rörelse.
Hör du vad jag säger, Jacob?
- Jag förstår. - Bra.
Läkarförbundets ställning kommer inte att förändras.
Kanske finns det antitoxiner i Dr. Nielsens klinik.
Vi kan inte. Jag ber inte Birk om hjälp.
– Vi skulle kunna prata med Erna. - Det kommer inte att fungera.
Och vi kommer inte att arbeta tillsammans med en nazistisk läkare.
Då måste vi få Larsen att hjälpa till. Vi har en bra relation med apoteket.
Inga tyska läkare, inga danska läkare, -
- inga danska apotek kommer att hjälpa oss. Ingen!
Då måste vi göra något.
Det var snällt av dig att bry sig om de tyska flyktingarna.
Men med 60 000 skadade soldater från östfronten -
- är våra lazaretter i Danmark överfulla.
Något måste göras så att de sjuka inte smittar de friska.
Jag har också ett ansvar mot mina elever.
Det skulle se annorlunda ut, -
- om inte den danska läkarföreningen gör det bröt läkarens ed och vägrade hjälpa till.
Herr. befälhavare, Jag sysslar inte med politik.
Jag hoppas att de tyska sjukhusen kan klara dig utan några läkare och lite medicin.
Över en kvarts miljon har anlänt flyktingar till Danmark.
Var glad, att du inte blev tilldelad fler.
De kan gå.
Vad sa han, pappa? Kommer de och hjälper till nu?
Pappa, ska vi åka hem nu?
Inte än. Kom.
Det finns ingen hemma. Läkare Christiansen och hans fru är tjänstlediga.
De hjälpte de tyska flyktingarna nere på Enghaveskolen.
Lyckligtvis upptäcktes det. Försök med Dr Asgreen.
Han är en god man som bara hjälper våra egna.
- Tack. - Varsågod.
– Låt oss åka hem till mamma. - Får?
Är det öppet?
- Doktor Christiansen? Hallå? - Vi kan inte göra det här.
- Tänk om någon kommer? – Vi är ute igen om en liten stund.
Stäng dörren.
- Vad ska vi? – Se till att hålla högskolan öppet.
Om tyskarna blir sjuka, riskera vi måste skicka hem eleverna.
Nu ser vi till, att de får lite medicin.
– Då hjälper vi tyskarna. – Just nu hjälper vi oss själva.
Vi behöver lite antitoxiner. Antitoxiner.
Sådan. Så.
Så. Det gick väldigt bra.
Får.
Ge mig kitteln.
- Christiansen? - Lägg dig här. Nu!
Är någon här? Doktor Christiansen?
Förlåt, doktor. Jag väntar utanför tills du är klar.
Ögonblick. Jag kommer snart.
Kom. Andas.
Jag följer dig ut. Du springer till stadshuset som väntar på mig.
Följer du? Är jag inte där kl tre, du tar tåget tillbaka till mamma.
Förstår du?
Tack för idag. Säg hej till din mamma.
- Får... - Av.
Sören.
– Jag kom så fort jag kunde. - Får.
Vi lurade tyskarna. De bra killarna vann idag.
Låt oss gå hem till de andra.
Är du redo?
Jag känner inte riktigt för det att spela idag.
Annars är det en vacker låt. Det gör dig på gott humör.
Vad händer med dem vem hjälper tyskarna efter kriget?
Det beror på, vad de har gjort.
– Avgör frihetskämparna det? - Ja.
Har du kommit till att hjälpa en tysk?
- Tänk om jag vet något? - Veta vad?
Det är något med min far.
Vad är fel med honom?
Jag säger bara, om du lovar att ta hand om honom.
Självklart.
- Du faller bakom oss. - Vad ska vi göra?
Spring inte runt i Faaborg och få medicin åt tyskarna.
Jakob, vi vet allt.
- Vad tänker du på? – Du missförstår det.
Det är ett krig. Ingen här vill att tyska barn måste dö.
Men vi överlever inte ett rykte som en tyskvänlig högskola.
Ingen får tvivla på var vi står.
Vi vill hålla infektionen borta från våra elever.
jag förstår din oro för eleverna. Vi delar den.
Men vi måste skärpa oss nu. Det gäller oss alla.
Du röker ut om du inte kan anpassa dig.
- Förstått. - Jag hoppas att det är det.
Adjö.
Sören.
Har du pratat med Birk idag?
Titta på mig. Har du pratat med någon? om vad som hände i Faaborg?
Du måste att berätta sanningen för oss.
Jag också.
Titta på mig.
Ljuger du? Titta på mig.
- Titta på mig! - Sluta.
Kriget är snart över, och allt kommer att bli normalt igen.
– Vi ska väl inte hjälpa dem längre? – Folk vill förstå vad vi gör.
Du är så jäkla säker att det förmodligen kommer att fungera.
Varför lovar de?
- Förrädare mot ditt land! - Satan!
- Jacob! - Hallå! Hallå!
Hallå!
"Barnen går ut och står på skidor..." De samlar sina skidor.
Släpp mig!
- Vad har du där? - Släpp mig!
- Var fick du tag i den här? – Du har nu fått din medicin.
Håll dig borta från min familj. Förstår du?
- God morgon. - Skäms på dig.
- Ursäkta, vad sa du? - Skäms på dig. De hjälper nazisterna.
- Vad pratar de om? - Du hör inte hemma i den här staden.
De får inte spotta på mig. Och absolut inte inför min son.
Jag vill be om ursäkt, tack. Jag vill be om ursäkt!
Kom.
Jag har lovat ska följas med Pall.
Jag har glömt några böcker av honom.
Ja. Självklart. Du håller bara käften.
Lyssna. Søren och Karl är idag nazister.
- Varför jag? Jag var förra gången. – Du är nazist från och med nu.
Varför?
För att jag säger det. Du är nazist från och med nu.
Fram med armen.
Väl. Du får ett försprång på 30 sekunder.
Ett två tre Fyra Fem.
- Jag har honom! - Vad gör du?
- Ta hans armar! Hiss! - Vad gör du?
- Släpp mig! - Ligg nu stilla.
Över till trädet! Karl, du har repet. Lars, du har honom hos mig.
– Det måste vara tätt. - Släpp mig nu!
- Kom igen, bind honom. - Runt bröstet.
- Håll honom i huvudet. - Släpp mig!
- Vad gör du? – Nu står du still.
- Så nu kommer du att klara dig. - Släpp mig!
Nu kan alla se du är ett nazistgris precis som din pappa.
- Nazistgris! - Tysk gris!
- Du stinker surkål! – Du är precis som din pappa.
– Jag är inte som min pappa! – Du är en landsförrädare, Søren.
Björn, ta ner byxorna, så han kan pissa.
- Du gör inte. Björn! – Han ville inte pissa i byxorna.
Han kan stå här ett tag.
Även kalsongerna.
- Även kalsongerna, Björn! - Nej, Björn.
Björn!
tysk gris!
Lastpall!
Gisela, här borta.
Hjälp!
- Hjälp! - Vad är det som händer, Gisela?
Hjälp!
Här. Ta min jacka. Då får du värmen.
Ta det.
- Du stannar här. - Pappa, vad är det som händer?
Ta hand om din syster.
- Vad händer? - Jag vet inte.
Kom. Klipp repet. Där borta. Sluta.
Var är hennes två barn?
Har de sett henne hänga här?
De genomfördes igår.
Nej, inte den lille pojken. De två andra. De två små flickorna.
De är döda. Alla hennes barn är döda.
Vad menar du?
Jag tror, att båda tjejerna dog i natt.
– Varför fick de inte antitoxiner? - Det fick de.
Men du gav dem inte tillräckligt.
Kom nu in i ditt huvud, att medicinen inte räcker.
Så länge vi sover så nära, ingen användning.
De sjuka måste isoleras för att bromsa infektionen.
Vad gör du, Jacob?
Inte bara den unga flickans barn är döda. Jag var förbi för att hämta kyrkboken.
Titta här.
Två år. Sex månader. Tre år. Fem månader.
Det är totalt 18 tyskar som har dött, medan de har varit här.
Och över hälften av dem är barn.
Vi måste göra mer.
- Är du tveksam? Du gav dem mjölk. - Ja självklart.
– Men det har hänt mycket på två veckor. – Ja, många barn har dött.
Jag är rädd för, vad händer med oss.
– Då måste de sparka oss. - Tror du att jag är rädd för det?
Jag är rädd för, vad händer med vår familj!
Vad de gör med dig! De kastar stenar genom våra fönster!
Den där stenen kunde ha slagit våra barn!
Jag är också rädd, men hur många kommer fler att dö? Fem? Sex?
- 20 till? 30 till? - Jag vet inte!
Vår hjälp kommer inte att vara det på bekostnad av familjens säkerhet.
– Vad ska vi säga till våra barn? – Att vi gjorde rätt.
Då är vi alla på väg att vara här. Kul att vi kunde träffas så snabbt.
Din vistelse har varit speciell.
Vi har blivit influerade av utmaningarna, -
– Våra tyska gäster kämpar med borta i gymnastiksalen.
Faktum är att tyskarna saknar plats för sina sjukaste.
Vi väljer därför att fråga efter allt skola ledig från och med imorgon.
Det betyder, att din vistelse slutar idag.
De senaste sex veckorna inte genomförts som planerat.
Lyssna nu! Jag skulle vilja be om fred, tack!
Traditionen trogen, när du avslutar en bra vistelse, -
- man sjunger Hostrups "It needs". ut". Jag vet att du gillar det mycket.
Alltså... Björk.
Björk.
Nu är vi kollegiet som hjälper till tyskarna. Vi får inga nya elever.
Ytterligare två barn har dött sedan igår. Vi var tvungna att göra något.
– Min varning var tydlig. – Det har hänt mycket sedan dess.
Inte från vår bordsända.
Varken danska eller tyska läkare skulle hjälpa.
De danska läkarna är inte skyldiga.
Jag skulle skicka alla till hallen. Men du samarbetar med de väpnade styrkorna.
Det är inte ett samarbete! jag kan förespråkar inte att fler barn dör.
När kriget är över ryker man ut.
Och be att det är det värsta, händer dig.
Den skiten borde inte vara här.
Ta bort den där skiten.
Är du döv, nazistgris? Ta bort taggen.
Björk.
Snart kommer du inte att kunna gömma dig bakom tyska soldater.
Björk. Sluta.
Du gräver din egen grav.
Tiden är inte för försoning.
Det är inte försoning. Det är ett rationellt beslut.
Du hjälper dem som dödade min far.
Din pappa skulle ha gjort detsamma.
Min far var ingen förrädare.
Du arbetar med en nazist! Du har gått för långt.
Hotar du oss?
Vi är i krig! Vi är i krig!
Detta gäller den danska frihetskampen!
Alla danska män och kvinnor bör vara med var och en på sitt sätt.
Som du har kompetensen och nerverna för. Men vad gör du...!
vad du gör arbetar direkt mot frihetskampen.
Det finns inga ursäkter. Det finns inga ursäkter.
Björk.
Björk!
Han är bara ledsen. Du behöver inte oroa dig för det.
Sören? Sören!
- Är du tyskvänlig eller vad? - Kom igen, Søren! Kom igen, Søren!
Kom igen, Søren! Kom igen, Søren! Slå sönder honom!
Slå sönder honom!
- Gör det fortfarande ont? – Det bultar lite.
– Det är bra nog. – Det blir nog bra igen.
– Vad ska du använda vapnen till? - Vilka vapen?
De engelsmännen kastade ner till dig.
Vi måste ha fördelat dem till motståndsmän här i regionen.
För att döda dem, vem sköt din pappa?
Även det. Det finns mycket, som måste hämnas efter fem år.
- Är det verkligt? - Mmm. Det är en Colt.
Försök att hålla ut den på armlängds avstånd. Det är tungt, eller hur?
Mm.
De måste delas ut till motståndsmän.
Jag kan göra det. De tyska soldaterna stoppar inte barn.
God morgon.
- Nej. För det gör de inte. - God morgon.
Sluta.
Papper tack.
Det är bra att se de sjuka är bättre.
Ja. Tack för din hjälp. Utan dig hade många fler dött.
Det fungerar inte.
Heinrich, jag har också en familj att ta av mig. Ta bort etiketten.
jag har alltid varit trogen mitt fosterland.
Under första världskriget Jag slogs i skyttegravarna.
Jag förlorade min yngste son 1941. Den äldsta 1942.
Jag har inte sett min fru sedan ryssarna körde oss till flykten.
Jag vet inte ens om hon fortfarande lever.
Om jag tar bort det här nu, har det hela varit meningslöst.
Jag hoppas att detta är vettigt.
Sören? Sluta.
- Vad gör du? - Ingenting.
- Vart ska du? – Bara ute och cyklat.
Vad har du i korgen?
Vad?
Är du galen? Om tyskarna upptäck det, de skjuter dig.
De stoppar inte barn.
Jag hatar dig!
Sören. Sluta där! Sluta!
Björk!
Vad fan gör du?
Vad tänker du på? Vad? Låter Søren gå runt med vapen!
- Håll dig långt borta från min son! – Du är ingen bra förebild.
dumheter!
Du ser ingenting. Du förstår inte din egen son.
Håll dig långt borta! Följer du?
Søren kommer att göra allt för att bevisa, han är inte som sin far.
De tyska trupperna i Holland, -
- Nordvästra Tyskland och Danmark har kapitulerat.
Det här är London. Vi upprepar: Montgomery har meddelat, -
- att de tyska trupperna i Holland, -
- Nordvästra Tyskland och Danmark har kapitulerat.
Upp med henne!
Det är så det är, när du ligger med tyskarna!
- Kom igen då! - Mamma!
- Dra åt helvete! - Mamma!
Släpp taget om mig. Mor!
– Högskolan är nästa. – Du behöver inte gå upp dit.
Ut med dig. Resan är över.
Iväg! Kom igen! Kom igen killar. Gå!
Ut med dig! Håll käften!
- Han har inte gjort någonting. - Heinrich, gå tillbaka till hallen.
Han har bara hjälpt människor i nöd.
Dra åt helvete. Är du döv, ditt nazistgris?
Henry, gå tillbaka till gymmet.
- Jag är inte rädd för dig. - Heinrich, gå tillbaka.
Björk.
Henry. Vi behöver lite hjälp!
Kom igen! Få upp honom på ladan.
- Gå upp! Nu! - Tysk gris! Gå upp!
Gå upp!
Vi måste gå vidare!
Sitt ner! Sitt ner!
Jacob. Du har inte gjort något fel.
Får...
Kan de inte ligga på kyrkogården? som de andra tyskarna?
Det får inte finnas fler tyskar bredvid danskarna.
Det är bäst att de får sin egen plats. Du förstår det va?
Du kan hjälpa till.
Pojkarna och jag behöver lite mat.
var är min man
Han har blivit körd till ett interneringsläger här på Fyn.
- Jag vet inte vilken. - Jag hör att du har blivit befordrad.
Det är tillfälligt.
Vad ska du göra för att tyskarna inte blir sjuka igen?
Varm mat till killarna göra underverk. Visst, Sören?
Du sköt honom. Heinrich var den enda läkaren bland tyskarna.
Han borde bara ha gått tillbaka.
Han var nazist, fan!
Han var nazist.
Som sagt, vi skulle uppskatta det lite varm mat.
Följ med dig, Birk. Gå bort.
Gå sedan med dig!
Sören.
Björk.
Jag kommer vara här.
– Du kan använda rummet här. - Det är snällt av dig, Erna.
Jag kan inte garantera Birks beteende.
Hitta en annan lösning så fort som möjligt.
Vi ska till min syster i Århus, så fort Jakob kommer tillbaka.
– Det är här Søren och jag ska sova. – Jag vill inte bo här.
Det vill jag inte heller.
Men pappa kommer snart tillbaka.
Kom igen. Du har hjälpt tyskarna. Sluta förneka. Säg det!
Jag har inte gjort någonting!
Hallå?
Ja.
- Var är Gisela? - Gisela?
Hon är på gymmet. Jag tror inte att hon lever över natten.
Jag förstår inte, vad du säger.
Vänta!
Ge dem till Gisela.
Varning.
Tack.
Skatt.
Så. Jag har dig.
Så.
Sören?
Det är okej. Det är okej.
Hej Sören.
Bo hos pappa.
- Vad har de gjort med dig? – Det är bara några repor.
Tog du hand om mamma? och din lillasyster?
- Jag hörde att du var tillbaka. – Ja, jag kom för några timmar sedan.
- Hur går det i skolan? – Birk gör det bra.
– Situationen har blivit ännu värre. – Det håller jag inte med om.
– Inhägnaden har skapat mer lugn. – De dör som flugor.
– Bra att du har tagit tag i det. - Lauritz.
Kanske finns det ett sätt att göra det, som vi alla kan leva med.
Vi vill gärna stanna gör vi inte det?
Um...
Vi vill gärna stanna.
Om jag ska åberopa ditt fall igen, ska du ta det lugnt -
- och under ingen omständigheterna hjälper tyskarna.
- Är det förstått? - Ja.
Väl.
- God kväll. - God kväll.
- Är vi säkra på det här? - Jaha då... Vad ska vi göra?
Vad skulle vi leva på? Annars får vi aldrig jobb igen.
Vissa ställen.
Gisela? Gisela?
Kom igen, vi går nu.
Kom.
Kom igen, Gisela.
Du får inte sova. Vakna.
Kom igen, Gisela. Räkna med mig.
82, 83...
Kom igen! 84.
Kom igen. 85.
Hon ska till sjukhuset i Ringe.
Du borde inte springa runt här ensam.
Det är farligt. Det finns motståndare överallt.
- Du borde inte vara här. – Kör henne till sjukhuset i Ringe.
- Det är stängt. De har tagits hem. – Sedan sjukhuset i Odense.
Det finns ingen, som ska hjälpa en tysk.
Du har sett vad som händer om du försöker.
Vi ska inte till Odense. Sätt dig in i bilen med dig.
Gå in i bilen.
- Gå in i bilen. – Hon kommer att dö om vi inte gör något!
Hon är sjuk! Titta nu på henne!
Kör henne till Odense.
Får! Nu!
Hon ska till Odense! Hon måste!
– Kan det inte gå snabbare? – Jag kör så fort jag kan.
Gisela. Skynda dig. Vakna. Öppna dina ögon.
Fortsätt titta på mig. Vi räknar.
Ett två tre Fyra.
- Fem sex. - Sören.
Scrolla ner.
- God dag. - Vart ska du?
Till sjukhuset i Odense Min syster har fått difteri.
Vi måste skynda oss.
Vänligen gå ut ur bilen.
- Vad händer här? – Jag tror att de har en tysk i bilen.
Du kan köra.
Tack.
Nu är det bara att köra, fan.
- Hur kan jag hjälpa? – Vi har en sjuk tjej i bilen.
- Vet du vad hon gör för fel? - Difteri.
Hon kan inte andas och har hög feber.
- Var kommer du ifrån? – Från Ryslinge.
- Från högstadiet? - Ja.
- Är hon tysk? - Spelar det någon roll?
- Hon är ett barn. – Jag riskerar att få sparken.
- Vad händer här? – De vill hjälpa en tysk flykting.
Det är en ung flicka.
- Kör henne till ett tyskt sjukhus. – Den i Ringe är stängd.
– Sedan ett annat sjukhus. – Alla är stängda nu.
Jag måste insistera. Det är villkoren just nu.
- Kan du inte göra ett undantag? - Svaret är nej.
Det finns tyska läkare i Ringe eller Svendborg.
Hon heter Gisela, och hon behöver hjälp.
- Jag kan inte. - Jag går inte förrän du hjälper henne.
– Läkarförbundets regler... - Hon är sjuk!
Hon håller på att dö.
Du måste hjälpa henne.
Så jag har...
Hon dör.
Fröken Sørensen, hitta en säng.
Kom.
Gisela. Vakna.
Du måste ut ur den här staden. Förstår du?
Jag hoppas du hittar en bra rektor för skolan.
Det har den förtjänat.
Danska texter: Malene Hollnagel Skandinavisk texttjänst