Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PO ROCE NA VÁNOCE
O’HAROVO MEZINÁRODNÍ LETIŠTĚ
Ne!
A máme zkažené Vánoce!
To snad ne!
ODLETY OPOŽDĚN, ZRUŠEN
Tak veselý Vánoce.
Zrušený?
Seženeš jiný let?
Nechci trávit Štědrý den na Manhattanu sám.
Tannere, jsou Vánoce.
Čas zázraků. Jsem na čtyřech čekacích listinách.
Věř mi, že koncert Pentatonix stihnu.
Chodíme na něj každý rok.
A vždycky si ho užijeme.
A hádej co?
Zítra nebude na dálnici žádný provoz.
Dárky si rozbalíme doma těsně před průvodem.
To je hodně zázraků najednou.
Jo. A ještě jeden zázrak.
Stihneme ještě zajít na jídlo, než zavřou?
Ne, už jsem se dívala. Mají zavřeno, ale...
Jsem na služební cestě,
takže platím firemní kartou,
takže...
mám přístup do salonku!
Tadá! Vánoční zázrak.
To nic.
- Můžete. - Pardon, vemte si ho.
Ne. Trvám na tom.
Už jsem měla čtyři.
Čtyři?
Když vidím bufet, nechám se unést.
Moc často v salonku nebývám.
V tom případě si ten poslední musíte vzít.
- Určitě? - Jasně.
- Tak dobře. - Počkat. Tip od profíka.
S chilli omáčkou chutná mnohem líp.
- Tak jo. - Ukažte.
Tak.
Voilà.
Děkuju.
- Nemáte zač. - Díky.
- Ježiš, moc se omlouvám. - Ne, to je...
- Chcete pomoct? Mám špinavé ruce. - Ne, to je dobrý.
Dárky na poslední chvíli.
Veselé Vánoce.
Ne, teď jsem mluvil se Santou. To si piš.
Žádná bouře ho nezastaví.
Jasný?
Strýček James tě má rád. Uvidíme se, až vstaneš.
Tak ahoj.
- Pojďme sem. - Dobře.
Tak veselý Vánoce.
- Já to řekl nahlas? - Jo.
To samé jsem řekla před 20 minutama.
Není to ideální Štědrý den, co?
- Ne. - Sedí tu někdo?
Ne, prosím.
Jestli mě teda neodsoudíte za to, kolik vypiju vína u filmu Život je krásný.
Jestli mě neodsoudíte, když se rozbrečím, až mu na konci všichni dají peníze.
No teda.
Netušila jsem, že na letišti potkám Jimmyho Stewarta.
To zas ne, ale...
Jsem James.
- Ale vy nebudete Mary. - Ne, jsem Layla.
Layla?
- Jo. - Fajn.
Těší mě, Laylo.
Vánoce v Paříži. Stoprocentně.
- Ty jsem vždycky chtěl zažít. - Že jo? Já taky.
Ta architektura
a vánoční trhy jako z pohádky.
- Třeba jednoho dne. - Jo.
Tohle je Derek.
Za tři roky odpromoval na Langstonu a teď dělá programátora v Googlu.
Na Langstonu v Oklahomě?
No vida.
Tady někdo zná černošské univerzity.
Sám jsem studoval na Morehouseu, ale dost o mně.
Tys jim všem zaplatila studium?
Já osobně ne,
ale neziskovka.
Upřednostňujeme černošské univerzity.
Takže jsi studovaná světice.
Nejsem žádná světice.
Věř mi. Pořád v práci kradu toaleťák.
Počkat.
Chlápek tu rozsypal mističky a jedna mi asi spadla do tašky.
Ale nikde ho nevidím.
Tak si ji nech. Nejspíš ho už nikdy nepotkáš.
Třeba se na něco bude hodit.
Sponky?
Platíš pivo.
- To se nestává často. - To teda ne.
Takhle jsem Vánoce rozhodně strávit neplánovala.
To mi povídej.
Já měl u ségry dělat se synovcem perníkový chaloupky.
- To je hezký. - No...
Já bych teď s Tannerem odcházela z vánočního koncertu Pentatonix.
- Kdo jsou Pentatonix? - Jako fakt?
Ty neznáš Pentatonix? Tak počkej.
No teda. Počkej.
Tady máš jedno...
Super, díky.
- Tak pouštím. - Fajn.
Konečně mi dnešek připadá jako Vánoce.
- Že jo? - Jo.
Proto chodím každý rok do města na jejich koncert.
Už mi letí letadlo.
No,
milá Laylo,
hezčí zdržení na letišti jsem nezažil.
Já taky ne.
Hele...
Řeknu ti,
vím, že máš přítele,
ale hypoteticky...
Kdyby se dva lidi potkali a rozuměli si tak jako my,
asi bychom si řekli, že mají být spolu, ne?
Myslíš hypoteticky, kdyby ti dva byli nezadaní?
- Což... - Nejsi.
Ale kdo ví?
Kdo ví? Třeba za rok už...
Ty doufáš, že se mi rozpadne vztah?
Ne.
Nebo možná trochu, ale jenom říkám,
že kdybychom náhodou oba byli nezadaní, bez závazků...
Hele.
Jsem příteli oddaná a nehodlám to měnit.
Vyslechni mě.
- Pustila jsi mi Pentatonix, že jo? - Jo.
Na Štědrý den. Co se sejít příští Vánoce na jejich koncertě?
Ale jenom v případě, že z nějakého nepředstavitelného,
nepředvídatelného a nepravděpodobného důvodu budeš nezadaná.
Ať rozhodne osud.
- Osud? - Jo, osud.
Žádný příjmení, žádný sociální sítě.
Osud.
Buď se potkáme na tom koncertě, nebo už nikdy.
Všem pasažérům letu 808...
Tak dobře.
- Můžete nastupovat... - Platí?
- Jo. - Takže rande?
Takže možná.
Hodně polichocené, ale dost nepravděpodobné možná.
Dobře, tak možná.
To beru.
Všem pasažérům letu 808, můžete nastupovat do letadla...
Veselé Vánoce, Laylo.
Veselé Vánoce, Jamesi.
POUGHKEEPSIE, NEW YORK O ROK POZDĚJI
Vzali ty dvojčata.
Tys je dostala na školu?
Na dvě školy v jednom městě. Holku na Spelman, kluka na Morehouse.
Holka, ty umíš zázraky.
Zázrak je, že dneska končím dřív. Překvapím Tannera s večeří.
Počkej, je snad konec světa? Ty vaříš?
Ale kde že. Vyzvednu jeho oblíbené jídlo.
Z italský restaurace. Ve vánočním stylu.
Zlato?
- Laylo. Ne! - Co? To si děláš srandu!
Táhni! Vypadni odsud!
Ty mě podvádíš v mým domě?
Já mám doma uklízečku. Rád jí dávám prostor.
Cože? Tannere!
No ale přišlas domů dřív.
Laylo, promluvme si!
- Cože? - Jo! Přímo na gauči!
To nemyslí vážně!
Já to nechápu. Byl takovej romantik. Vždyť...
Udělal mi narozeninovou večeři se všemi mými oblíbenými jídly.
Myslíš tu, jak dal do pad thai oříšky, na který jsi alergická?
Tuhle večeři myslíš?
Vypadalas jak ta nafukovací ryba. Je doktor. Jak mohl zapomenout na alergii?
Já nevím!
Jakej chlap tě podvede těsně před Vánocema?
Ten, co ti zabil rybičku.
- To byla nehoda. - Určitě? Jseš si jistá?
Promiň, ale odmítám uvěřit, že jsem chodila s vrahem rybiček.
Já jenom...
odjakživa věřím na osud.
Ale tohle fakt nezvládám.
Jasně. To nic.
Možná je to tím, že mám v sobě půl flašky vína,
ale řeknu ti krutou pravdu.
Tanner je tvůj klasickej typ.
Chytrej, působivej, cílevědomej.
- Chirurg s pekáčem šesti buchet na břiše. - Osmi.
Přes léto.
To je sice všechno hezký,
ale možná jsi přehlídla to důležitý.
Bezplatnou lékařskou pomoc?
To sice byla přidaná hodnota, ale ne.
Je laskavej? Jaký má priority?
Kryje ti záda? Je tvůj nerozlučnej parťák?
Víš co? Máš pravdu.
Tanner byl průšvih. Můj nastávající bude takový, jak říkáš.
Správně.
A víš co?
Já kráva kvůli tomu idiotovi zahodila to nejhezčí seznámení.
To jo! James z letiště!
- James z letiště. - Kde je mu konec?
To nemám tušení.
Slíbili jsme si, že se nebudeme hledat.
Já ho najdu hned teď. Je z Filadelfie, ne?
Sakra, těch je. Je ti některý povědomý?
Jak myslíš.
Tebe si uložím na později. Ahojky.
Ježišmarja. Počkej.
Řeklo se, že to necháme na vesmíru,
ale slíbili jsme si, že kdybychom byli nezadaní,
sejdeme se na koncertě Pentatonix! Všechno to dává smysl!
Takhle začínají všechny velké milostné příběhy.
Proto mě podvedl tři dny před Vánocema.
Proto si každý rok kupuješ lístky na Pentatonix.
- Až na letošek. - Co?
Bože, Tanner chtěl radši na Macklemorea!
- A to tě nevarovalo? - Já vím!
Holka, no nic, kde kupuješ lístky na Pentatonix?
Na webu Rockefelleru.
Tak jo, Rockefeller.
To snad ne!
VYPRODÁNO
Jo, to je na prd, ale už je to rok.
Možná už je ženatý a má těhotnou ženu.
No nekecej.
Kdyby měl těhotnou ženu,
kupoval by si lístek na Pentatonix?
Hele...
To je on. To je James!
Panebože! Nekecala jsi, ten je libovej.
Roxy, vesmír promluvil.
Jaká je šance,
že si kupoval lístek, když to zrovna fotili,
a že já tu fotku uvidím tady na webu?
Bože můj.
Vyšší moc, Santa Klaus
nebo někdo jiný chce mít jistotu, že tam budu.
Ty zkus Live Nation, já zavolám do American Express.
Ty lístky seženeme!
Právě jsem nabídla 2 500 dolarů ženské, co prodává lístky na netu,
a ona mě poslala někam!
Kolik za ně chce?
Čtyřku.
Mrzí mě to, ale ten zbytek zaplatit nemůžu. Jsem švorc.
Jo, rozhazovačná a švorc.
Co mám dělat? James určitě přijde.
Bude čekat kouzelnej okamžik, a já tam nebudu.
Počkej! Nevím, proč mě to nenapadlo dřív!
- Co? - Impromptu!
Imprompt-kdo?
Je to zprostředkovatelská agentura.
Seženou, na co si vzpomeneš.
Majitelka galerie, kde pracuju, chtěla,
aby sehnali manželovi k narozkám flašku vína, kterou nikde neměli.
Jo! Zaveď mě tam!
- A kterou jsme právě vypily. - A sakra.
Takže jim stejně budu volat.
- Vida! - No vida!
Ale Laylo, nejsou levní.
To je jedno.
- James může být ten pravý. - Hned ráno jim zavoláme.
My ti ten lístek seženeme!
Tihle lidi dělaj zázraky.
Nekecám.
Dobré ráno vespolek!
Pardon, že jdu pozdě, ale takhle já slavím Vánoce.
A čekal jsem, až mi ztuhne karamel. Mám novej recept a je boží.
Všechno je bez lepku, jestli to někoho zajímá.
Víte, co umí pokazit Vánoce?
- Zánět tlustýho střeva. - To jo!
Dobře, vážení.
Do práce.
Dobroty si sníte o pauze. Teddy, musíme si promluvit.
Šéfová, nezapomněl jsem na tebe.
Vím, že to je divnej vánoční dárek,
ale tady máš své oblíbené cioppino.
Pane jo, Teddy, to miluju...
Moment. O cioppinu mluvit nechci.
Musíme probrat tvou práci.
V kanceláři tě čeká jedna paní.
Jmenuje se Layla. Bude tvá klientka.
Už k nám někdy přišel klient osobně?
Ne. A žádný klient mi taky neposlal tři e-maily před pátou ráno
a nebyl tu dřív než já dva dny před Vánoci.
Tak proč ji musím...
Prý zoufale potřebuje lístek na zítřejší koncert Pentatonix.
Pentatonix zbožňuju.
Teddy, dávej pozor, protože nemám čas to zaobalovat.
Máš hrozné klientské recenze.
Já... No...
Já bych to nazval, že mám prostor pro zlepšení.
Budu k tobě upřímná.
- Ajaj. - Máš talent.
Umíš vynikající cioppino,
ale jako zprostředkovatel za moc nestojíš.
Jasně.
Brzy ti skončí zkušební doba
a musím se rozhodnout, jestli si tě necháme.
Louise, víš, jak tu práci potřebuju.
Já vím.
Proto ti dávám tenhle úkol.
Sežeň jí ten lístek,
získej dobrou recenzi a dej mi důvod tě nevyrazit.
Chápu.
Laylo?
Dáte si kafe nebo horkou čokoládu?
No teda, horkou čokoládu mi na schůzce ještě nikdo nenabídl.
Nedám si, ale děkuju.
Co je? Mám něco ve vlasech?
Už vím. Lincolnova střední.
Já? Ne, kdepak.
- Wilsonova základka? - Ne.
- Na obličeje mám paměť. Dejte mi chvilku. - Tu právě nemám.
Potřebuju ten lístek. Víte, kdy přijde můj agent?
To jsem já. Jsem Teddy.
Váš licencovaný... No, licence teda nemáme,
ale plně zaškolený agent.
Aha, moc se omlouvám, já jen...
Nemáte oblek jako všichni ostatní.
Jo, to je...
Úplně se to nevyžaduje, víte?
Jenom důrazně doporučuje?
Seženeme vám ten lístek, ano?
Jo, super, děkuju.
Mám totiž trochu nervy,
protože jsem zkusila všechno, ale marně.
Moc dobře tohle město neznám a máme asi... Panebože, 35 hodin.
Minus dvě hodiny na přípravu, takže asi 32,5.
Přibližně.
Jistě.
Chápu. Děkuju moc za ten ultra přesný harmonogram,
ale naštěstí to zabere jen pár minut.
- Mrknu na Live Nation. - Tam už jsem se dívala.
A na Ticketmaster, TickPick, StubHub a OfferUp.
Čekám, až mi odepíšou lidi z inzerátů,
a někdo mi dokonce nabízí lístek jako platbu na OnlyFans, ale to neudělám.
- OnlyFans? - Chtěl fotky mých nohou.
Tak jsem se odhlásila a vymazala historii.
Ale nepochybuju, že Impromptu má
spoustu kontaktů na další prodejce vstupenek, ne?
Ano, samozřejmě.
Vlastně máme vlastní databázi volných vstupenek na koncerty,
takže jestli mi dáte chvilku a budete potichu, vy jedna upovídaná...
ŽÁDNÉ VSTUPENKY
Co je to za zvuk? Zní to jako „nenalezeno“.
To je „nenalezeno“.
Tak heleď, Teddy.
Já ten lístek fakt potřebuju.
Žádný strach. Znám jednoho chlápka.
Není v databázi, ale má lístky na všechno.
- Tak mu zavoláme. - Ne, já...
Nemůžete mu jen tak zavolat. On je stará škola.
Nemá ani mobil. Musím zajít do jeho stánku.
Když o tom přemýšlím, musím pohnout. O svátcích zavírá dřív.
- Takže... - Bezva, tak jdeme.
„Jdeme“? Ne, to ne.
Můžu ten lístek vyzvednout a přivézt.
- To je v ceně. - Hele.
Na tom lístku možná závisí moje milostná budoucnost.
Neopustím tě ani na krok.
Vy...
Až po vás.
Ksakru.
Jo!
Už vím. Loni na silvestra na Times Square.
Ne.
Já slavila silvestra s bývalým doma.
Sakra, já myslel, že tě znám.
- Je to tady kousek. - Dobře.
Žádnej strach. Já ti ten lístek seženu.
Počkej, píše mi týpek z inzerátu. Má vstupenku na prodej.
- Jaký týpek? - Nějaký týpek z „Daveyho vstupenek“.
„Daveyho vstupenky“?
O těch jsem neslyšel. To bude podfuk.
Jdeme do stánku, kde nemají ani mobil,
ale můj týpek je podfukář?
Je to moje práce a spolupracuju skoro se všemi oficiálními prodejci.
Když nějakého neznám, bude to podvod.
Navíc ten jeho stánek je přímo...
tady.
Aha, zjevně mu vypršela nájemní smlouva.
O tom pochybuju. Zkusím...
Davey navrhuje sraz v Greenwich Village.
- Nejsme blízko? - Jsme, ale ani o tom neuvažuj.
No, nemáme moc možností, takže...
Leda by ses znal se Scottem z Pentatonix a zapomněl jsi mi to říct.
Jsem profesionální zprostředkovatel.
- Mám spoustu kontaktů. Dej mi chvilku. - To určitě.
Teď zkusíme můj kontakt.
Zoufalá chvíle si žádá zoufalý řešení.
- Tak prosím. - Děkuju.
- Díky. - Jak jsme zněli v průvodu?
Fantasticky.
- Ani ses nedívala, že ne? - Ne, ale určitě jste byli skvělí.
Becco, důležitá věc. Přijede moje teta.
Se čtyřma kamarádkama. Dej je na seznam.
Nebo spíš mýma čtyřma tetičkama.
Já chci vlastně pozvat kámošku. Má svoji skupinu.
Pozvu je všechny, protože jsem co?
Pozorná!
Kristepane.
Takže asi tak dvacet tři lístků?
Tak to ne.
Ne. Volňásky pro přátele a rodinu už jste vyčerpali.
- Už nezbyly. - Vytiskni další.
Tak to nefunguje. Měls ve škole ekonomii?
- Becco, jsem popová hvězda. - Seznam hostů je uzavřený.
Ne, to nepůjde. Chci lístek pro svou kosmetičku.
- Máš kosmetičku? - Pleť máš krásnou.
Já vím. Proto ji nemůžu naštvat.
Jasně, chápu.
Já už nevím, jak vám to mám říct.
Nemáme lístky. Je vyprodáno. Hotovo.
Jsme slavný?
- Teď jsem to chtěl říct. - „Vyprodáno.“
- Život je boží! - To je šílený.
Šílený, jak se život mění.
Najednou jsou z nás slavný hvězdy.
A není lehký zůstat stejný.
- Ale my to dali! - My to dali!
My to dali!
- My to dali! - Vyprodáno!
Tady si Davey chtěl dát sraz?
V pajzlu o půl desáté dopoledne.
To určitě nebude podfuk.
Hele, něco ti řeknu, Teddy.
Když jsem byla puberťačka,
sehnala jsem lístky na NSYNC od chlápka ve fastfoodu.
Bylo to divný? Jo.
Byly lístky pravý? Byly.
Šla jsem na koncert a mrkl na mě JC při písničce „Bye Bye Bye“? To si piš.
Chci tím říct, že někdy musíš riskovat.
To je Davey?
Nikdo jinej tu není.
Vy budete Layla.
Jo, jsem.
Jak profesionální, že jste si všiml.
Vím, co si říkáte. Podezřelej kšeftař v hnusným pajzlu,
ale mám dobré vysvětlení.
- Jsem alkoholik. - Tak jo, jdeme.
Žertuju. Je to ideální místo na schůzky. Nikdy tu není plno, takže...
- To byl vtip. - Jo.
Kousek odsud je třeba Starbucks.
Nezlob se, ale stážista z vejšky mi bude něco radit?
- Nejsem stážista. - Promiň, soudím podle oblečení.
Jak jste sehnal lístek? Nikde jsem žádný nenašel.
Dalo to zabrat, ale je to moje práce.
Nebudu lhát.
Pár lidí mi nabídlo víc, ale zaujal mě ten váš příběh.
Osudové štědrovečerní setkání na letišti.
Rozkošné.
Kolik jsi mu slíbila?
Řešili jsme to přes zprávy. Děkuju.
Děkuju, že jste si mě vybral.
Zachránil jste mi Vánoce.
Jinou odměnu nepotřebuju.
Tuhle a těch slíbených 800 dolarů.
Řekl jste osm?
Já myslela, že pět.
Moment.
Mám jenom pět set.
Ty u sebe nosíš takovej balík? Je vidět, že nejseš odsud.
V sázce je hodně, kámo.
Ty ses...
- Musím být připravená. - Fajn.
Snad jste připravená zaplatit osm.
Nabízeli mi 1 200.
Možná jsem si psal s jinou Laylou.
Ne, s touhle.
Já ty lístky fakt potřebuju.
Sedm.
Nesmlouvej. Máš jenom pět.
Víte co? Mám kreditku.
To nepůjde. Ty jejich poplatky mě připravují o zisk.
- Dobře. - Tak...
Laylo. To...
- Nedávej mu to. - Má cenu asi 150.
- Nedávej mu to. - Beru.
Tak jo, teď...
Posílám lístek. Hotovo!
Mám ho!
Váš pohádkový příběh právě začíná.
Užijte si zítřejší koncert. Ten James je fakt šťastlivec.
Kdo je James?
Ten z letiště, se kterým se sejde na koncertě.
Jsem jedinej, kdo o tom nic neví?
Přeju hezké svátky.
A tys myslel, že je podfukář.
- To je loňský lístek. Hej! - Co?
- Stůj. Naval prachy! - Já myslela, že jsme kamarádi!
- Bože! - Promiň.
Moje oči!
Promiň! Davey!
- Jaké tu mám boky? - Chceš slyšet pravdu?
- Normální. - Podepište ty plakáty.
Sakra.
Dobře, takže po tomhle
máte vystoupení v televizi, pak hodinovou show SiriusXM,
pak s váma udělá novinář v hotelu rozhovor
a máte hotovo.
Takže večer nestíhám divadlo na Broadwayi.
Vím, že je to hodně práce,
ale po svátcích si pořádně odpočinem.
- Počkej, fakt? - Ne.
- Jo.
Ježišmarja, Teddy.
Co se děje? Počkat.
- Kdo je Teddy? - Promiň. O nic nejde.
Je to zprostředkující agent, co vám pořád vypisuje zprávy.
Neodepsala bych, ale shání fanynce lístek a postříkali ho pepřákem.
- To snad ne. - Cože? Ukaž to.
- Píše dost detailně. - Fakt ten lístek chce.
Prý je v sázce budoucí láska jeho klientky.
Jenom chci podotknout, že v sázce byla i moje dokonalá pleť.
Mitchi, je to potenciální love story.
Potenciální...
Vánoční love story.
Nesnáším, když tohle děláte.
Hele, Vydřigroši, nemáš náhodou srdce o tři čísla menší?
Asi sis spletl pohádky, brouku.
Na tohle nemáme čas. Pohyb.
- Uděláme si ho. Dej sem ten mobil. - Ukaž.
No pěkně.
Takže já dostanu pepřákem
a ty si tu baštíš hranolky.
- Super. - Hrozně moc mě to mrzí.
Bože.
- Mám pro tebe mléko. - Jak víš, že ho mám rád?
To máš na oči.
- Na oči. - Co?
Dej to sem.
Opatrně, prosím tě!
To je příjemný.
Nemůžu uvěřit, že zdrhnul.
Působil tak mile.
Tys nepoznala, že to byl jasnej podvodník?
Tam, odkud pocházím, se takový věci nedělají, víš?
Jo.
Navíc začínám být dost zoufalá.
Nebylo to zrovna nejúspěšnější dopoledne.
Než agent najde, co hledá, hodněkrát pohoří.
Je to postupný proces.
A jak to s tím procesem vypadá?
Dělám pokroky.
Mám na drátě klienta, co má lístky na Pentatonix.
- Čekám na odpověď. - Vida. Podívejme na pana agenta.
Jak pomáhá osudu.
Jestli ti na tom tak záleží, proč tomu chlapovi prostě nenapíšeš?
Řekni mu, že nemáš lístek.
Když jsme se s Jamesem potkali, bylo to kouzelné.
Akorát ve špatnou chvíli na špatném místě.
Dohodli jsme se, že jestli jsme si fakt souzení,
osud nás svede dohromady.
A proto potřebuju lístky na ten koncert.
Možná zažívám nejromantičtější seznámení všech dob.
Chápeš?
James může být ten pravý.
Ty věříš, že na každého čeká jeho dokonalý protějšek?
Jo. Ty ne?
Ne, nevěřím.
Dobře.
Tak poslouchej.
Slyšíš tu písničku?
Tu jsem pustila Jamesovi, když neznal Pentatonix.
Chápeš? Je to znamení.
Nebo vánoční playlist na Spotify.
Ne, je to osud. Promlouvá k nám vesmír.
Laylo, nevím, co ti říká vesmír,
ale vím, že mám za úkol, abys potkala tu svou lásku, takže...
Dobrá zpráva.
Klient mi odepsal. Chce se sejít ohledně toho lístku.
Fajn, tak na co čekáme? Jdeme.
- Děkujeme. - Není zač.
- Ty jo. - No teda.
Teddy.
Připadám si jak v jiným světě.
Podle mě spíš v jiným vesmíru.
Koukni na ten strop!
Koukni na ty stropy.
Vy musíte být Teddy a Layla.
Jo.
Děje se něco?
Ne.
Asi...
No...
Chcete můj lístek na Pentatonix.
Totiž...
Já váš lístek...
na Pentatonix potřebuju.
Je tu jeden problém.
My Pentatonix zbožňujeme.
Jasně.
Jejich hlasy k nám promlouvají.
- Hluboce. - Velmi hluboce.
Nesmírně hluboce.
Chápu. Máte je rádi.
Ano. A bylo nám řečeno, že máte lístek,
který byste možná byli ochotni prodat.
Dobrá.
Vy dva vyjednávejte a vy pojďte se mnou.
Pojďte.
- Laylo. - Ty lístky musím mít.
Laylo!
- Tak. - Zdravím.
Musím rychle vybrat, co si koupím.
Návrhářův asistent ty šaty za hodinu odveze
a já bych uvítala ženský názor, tak se podívejte.
Návrhářův?
Ano.
Třeba tenhle kousek je od LaQuana Smithe. Originál, nenošené.
Pane jo.
Obléká všechny.
Beyoncé, Rihannu, Serenu.
- Musí stát majlant. - Ano.
Javi to o Vánocích vždycky přehání, obzvlášť když máme výročí.
Vánoce jsou nesmírně romantické a kouzelné období.
Podívejme.
No teda.
Hermano.
Promluvíme si na terase.
V oblacích vysoko nad městem mi to líp myslí.
Jak vysoko nad městem přesně jsme?
Ohromných 86 pater.
Ano.
Činím tu všechna důležitá rozhodnutí. A vzdát se lístku na Pentatonix...
Inu, to může být důležité pro nás oba.
Budu se za to nenávidět, ale jo.
Přistup, Teddy.
Dobrý.
No teda. Ty si nechám.
Takže.
Proč někdo potřebuje na štědrovečerní koncert jen jeden lístek?
No, řekněme,
že to začalo nevěrou mého přítele těsně před svátky,
a snad to skončí setkáním s mužem mých snů na koncertě Pentatonix.
To je hrozné.
Každý ví, že s rozchodem se musí počkat do ledna.
- A nevěrníky nesnáším. - Viďte?
Možná nebudete věřit,
ale byla bych s Javim, i kdyby byl chudák.
Nelžu, protože jsem s ním byla, když byl chudák.
Chci říct, že peníze a majetek jsou zábavné,
ale najít toho pravého, který si váží vašeho srdce stejně,
jako si váží toho svého,
to je skutečný klíč k láskyplnému vztahu.
Ale abyste ho našla, musíte se rozhodnout, jaké hodnoty jsou pro vás důležité.
- To slýchám ze všech stran. - Něco vám schází.
Tohle.
Ne, to nemůžu...
Já nakupuju spíš klasiku ve slevách.
Ani nevím, kam bych si ty šaty vzala.
Nechtěla jste zítra potkat muže svých snů?
Laylo, Javier nám ten lístek dá, ale musíme pro něj něco udělat, takže...
- Spěchá to. Musíme jít. - Dobře.
Tady máte.
To nejde.
Trvám na tom.
Je to vaše velikost.
Berte to jako znamení z vesmíru.
Děkuju.
Tak jo.
Dobře.
Jdeme.
A kdyby to nevyšlo s tím chlápkem na koncertě,
ten Teddy je vskutku rozkošný.
Vskutku.
- Vskutku. - Vskutku.
Ano.
Trochu nepříjemné?
No dobře, bylo to trochu intenzivní, ale taky docela milé.
Díval ses někdy na někoho tak zamilovaně?
Jako bys byl v kouzelný bublině, která zastínila celý svět.
Já zatím nepoznal nikoho,
kdo by zastínil jedinej metr, natož celej svět.
Jestli chceš ten lístek, pro kterej riskuju život...
No dobře.
Za ten pepřák se omlouvám.
Pepřák? O tom nemluvím. Víš co? Nesmíme ztrácet čas.
Dobře, tak co teď?
Prý nám dá lístek, který má navíc pro svou mámu,
když mu seženeme věc, po které touží ještě víc.
Čistě náhodou to asi nejsou lístky na Macklemorea, co?
- Ty zrovna mám. - Ne, nejsou to lístky na Macklemorea.
Máme mu koupit kabelku Chanel. Já nevím.
Zaplatí ji. Stačí ji vyzvednout.
Takže musíme jenom vyřídit pochůzku?
- Jo. - Bezva, Teddy.
Jseš borec.
Asi jo.
Tak fajn.
- Už vím. - Povídej.
- Letní tábor. - Já byla v Carmelu.
Sakra. Já zas v Greenwoodu.
Bože, já mám hlad jak vlk.
- To myslíš vážně? - Jo.
Před chvílí jsi v baru snědla troje brambůrky a preclík.
Počkej.
Tumáš.
Ty si nosíš v bundě sváču? Ježiš, to je roztomilý.
- Vždycky si nosím takový mix. - Počkej, jsou v tom oříšky?
Mám na ně alergii.
Ne, to jsem míchal sám.
Tak dobře.
Co blbneš?
Mňam. To je fakt dobrý.
Co v tom je?
Usuším si brusinky, přidám kardamom a moji oblíbenou
křupavou quinou namísto oříšků.
No pěkně, ty tajný šéfkuchaři.
Věř mi, ta jeho granola je boží.
Jo, nech si to.
Pojď. To je hrůza.
Jako mim je úplně marnej.
- Do koncertu zbývá 29 hodin. - Jakou kabelku máme koupit?
Takovou tu prošívanou s řetízkem? Ty se mi hrozně líbí.
Ne. Prý se jmenuje Sugar Plum.
Znáš ji?
Zní speciálně.
- Že jo? - Jo.
Koukni na něj.
Promiňte, jste objednaní?
Do obchodu? Ne, jdeme pro Sugar Plum. Hned půjdeme.
Ale pane.
Sugar Plum je limitovaná vánoční kolekce.
Pokud nemáte rezervaci, poprosím, abyste počkali ve frontě.
Sugar Plum fakt bude speciální.
Tak se připrav. Máme spoustu času se pořádně poznat.
- Fajn. - Díky.
Tak tohle jsi myslel tím riskováním života pro můj lístek?
- Jo. - Strach z výšek?
To je tak obyčejný.
- Obyčejný? - Jo.
Myslela jsem, že řekneš něco exotickýho.
Třeba strach z tygrů nebo z obleků na míru.
Jasně, Laylo, chápu. Chceš, abych nosil oblek.
Dobře.
Na něco se tě zeptám.
Proč netrávíš svátky s rodinou?
Moji rodiče svátky moc neprožívají.
Vánoce dělala Vánocema moje babička, ale ta už není mezi náma.
To mě mrzí.
Mě taky.
Ale pořád slavím ve velkým. Akorát s přítelem.
Ale toho nemáš.
Proto potřebuju ten lístek.
Dobrý den. Prosím.
Vítejte.
To je Paříž.
- Asi jo. - Ne. Ty to nechápeš.
Je to další znamení.
S Jamesem jsme o tom mluvili. Chceme tam jet.
Máte i jinou barvu?
Už jsme blízko.
- Fakt to klapne. - No teda.
Vy tu musíte být nová.
Jinak si neumím vysvětlit, jak to se mnou mluvíte.
A taky že si myslíte, že vám ta loňská barva rtěnky sluší.
Je mi líto, paní,
ale pracuju tu už dva roky a taková máme pravidla.
Musíte počkat ve frontě jako ostatní zákazníci.
- Zavolejte mi vedoucího, prosím. - Vydrž.
Nebo kohokoliv, komu záleží...
Dobrý den. Zdravím.
Nezlobte se, ale jsou Vánoce. Co kdybyste se chovala slušně?
Promiňte, ale nenechám si radit od pastora pro mládež.
- Co máte proti kalhotám a košili? - Chcete seznam?
No teda, vy jste sprostá.
Bůh miluje zdvořilé a trpělivé.
Tak se vraťte do fronty.
Do fronty.
- Ale... - Do fronty.
Je tu fronta.
- Je normální? - Moc vám děkuju.
Za co?
Jenom děláte svoji práci.
Zjevně si ráno nevzala prášky, nebo si vzala všechny.
Spíš všechny.
Taky bych řekl.
Tak děkuju.
Můžu vám s něčím pomoct?
Ne, jenom čekám ve frontě na Sugar Plum jako všichni ostatní.
Dobře.
Kdybyste něco potřeboval, stačí říct.
Jasně.
Je blázen.
Bláznivá ženská. Ale ta byla milá.
- Milá? - Jo.
Milá na tebe.
Jak to myslíš?
Tys neviděl, jak po tobě koukala?
No tak. Chytla tě za ruku.
No dobře, sáhla mi na ruku.
Taková kočka, co pracuje v Chanel? Ani náhodou.
Poslouchej mě. Běž za ní, ať ti dá číslo.
Nenechám se odmítnout. Neblázni.
- Teddy. - Ne.
Vždyť jsi poklad.
Ta tvoje granola a galantnost.
- Jasně. - Musíš občas zariskovat.
Já riskuju nerad.
Ale měl bys.
Heleď, Teddy.
Někdy ženská chce, aby k ní chlap přišel
a podíval se na ni pohledem, který říká:
„Vím, že zdaleka nejsem tvoje liga,
ale ty jsi tak úžasná, že jsem to musel zkusit.“
To je ten pohled.
Co je? Použij ho.
- Běž ji poprosit o číslo. - Nejdu.
- Dělej. - No dobře.
- Děkuju. - Panebože...
Pardon, pane, spadl vám mobil.
Ježiš, děkuju.
Až koupím tu kabelku, na nový už nezbude.
- To se nedivím. - Jo.
Ta kabelka je pro mámu. Byla hodně nemocná.
- Timmy, to nemusíš... - Vždyť byla.
Měl jsem strach.
Promiňte, ale...
Málem nám umřela.
Člověk si uvědomí, že neví dne ani hodiny.
Tak jí chci dopřát všechno, co můžu, dokud můžu.
To je od vás moc hezké.
Radši popojděte, ať vás někdo nepředběhne.
- Veselé Vánoce. - Vám taky.
Mám novinku.
Prý zbývá poslední Sugar Plum
a Michaela nám ji potají přinese.
Jo!
To nejde.
- Někdo si ji zaslouží víc. - Cože? Kdo?
Vzadu je pán se synem.
No a co? Tu kabelku potřebujeme. Dostaneme za ni ten lístek.
Je to moje práce.
Poznáš toho pravého.
Bavíme se o tom celej den.
Děláš si srandu? To myslíš vážně?
- Vaše rukavice, pane. - Díky.
- Ne, to... - Vážně?
Promiňte, Michaelo.
Moc si toho vážím, ale ta kabelka patří někomu jinému.
Ne, to jsou rukavice.
Kabelky jsou vyprodané kromě té vystavené.
Cože? Vyprodané?
Ta vystavená je moje!
Hlavu vzhůru.
Ještě máme 29 hodin.
Kluci, Teddy sehnal tu kabelku!
Nekecej!
A Layla ji dala cizímu chlapovi.
Cože? Trapný, Laylo.
- Nebo spíš Lamo. - Ten byl dobrej.
Prý chtěl tu kabelku pro ženu, se kterou mají krásnej vztah.
No dobře. To je hezký.
A teď posílá několik zpráv o tom, jak je Layla hodná a obětavá.
Moment.
Kluci.
- Nemyslíte... - Že se Teddy zamiloval do Layly?
- Jo! - Stopro.
To mění situaci.
Jo, celou dobu fandíme páru Lames, i když jsme mohli fandit páru Tayla.
Přesně! Jestli je jí souzený Teddy, nemůže strávit Štědrý večer s Jamesem.
Nebo víte co?
Po tak krutým rozchodu by si měla udělat čas pro sebe,
aby si zahojila duši.
- Četl jsem knížku od Brené Brownové... - Přestaň, prosím tě.
Přečtu jeden citát. Nechci ho splést.
- Najdu ho. - Já už půjdu.
V podstatě píše o tom...
- Viděli jste výhled z balkónu? - Dělejte.
Kristepane.
Řeknu vám to pak.
Jak ses mohla tý kabelky vzdát?
Proč jsi to dělala? Byla klíč k tvojí love story!
Roxy, ty to nechápeš. Neslyšelas příběh toho kluka s tátou.
Stejně bych si ji nechala! To je rozdíl mezi náma dvěma.
Já budu dál shánět lístek ze všech sil.
Na ten koncert tě dostaneme. Čau.
Zatím čau.
Kdybych mohl hlasovat, tak v tomhle souhlasím s Roxy.
Ty a Roxy nemáte právo být kvůli tomu lístku naštvanější než já.
Mě možná vyhodí z práce, takže...
Já vím a mrzí mě to.
Ale kdybys slyšel jejich příběh, tak bys to chápal.
Musel stát za to, když ses vzdala chlapa svých snů.
No jo. Začínám si říkat, jestli to celé má vůbec smysl.
Co prosím?
Sháníme ten lístek po celým městě,
ale úplně marně.
Možná se mi vesmír snaží naznačit, že na ten koncert nemám chodit.
Co?
Slibuju, že ti napíšu super recenzi.
A co ten tvůj chlap?
Nevím.
Kdybychom si s Jamesem byli souzení, bylo by to takhle těžké?
Ty se...
To nevím. Možná tě vesmír zkouší, jestli ho doopravdy chceš.
Ale rozhodně vím, že se nevzdáme, jasný?
Stůj.
Letušky.
Potkala jsi Jamese na letišti.
A teď čistě náhodou potkáme letušky?
To je znamení, Laylo.
To zní i na moje poměry přehnaně.
- Nech toho. - Ale líbí se mi, jak uvažuješ.
To přesně potřebujeme.
Co? Letušky?
Ne.
Jiný pohled.
Tohle je rozhodně jinej pohled.
Pěkný světýlka.
Pěkný...
park.
- Kam vlastně jedeme? - Do Harlemu. K Roxy.
- Tohle je jen fajn způsob, jak tam dojet. - Dobře.
Moment.
Slyšíš to?
Co?
Ten rytmus. Zní jako můj oblíbený song od Pentatonix.
Nech toho.
Ty je máš rád?
Myslíš, že jsi jediná, kdo je poslouchá?
Ale jdi.
Teddy, za celou dobu ses ani slovem nezmínil:
„Hele, Laylo, hádej co? Taky mám rád Pentatonix.“
Jsi plný překvapení.
Musíš být ve střehu. Dívej.
Tu mám nejradši.
Já taky.
- Umíš to? - Jo. A ty?
Jasně.
- Co děláš? - Ne.
- Teďka... - Jako fakt?
- Dobře, promiň. - Ty jseš nebezpečná.
- Tos udělala schválně. - Ne...
Dobrý, stačí.
Už jsme vypily až až.
Musíme vymyslet, jak seženeme ten lístek.
- Teddy! - Holka, vína není nikdy dost.
- A dej mu pokoj. - Proč?
- Jak dlouho trvá udělat sendvič? - Kašli na sendvič.
Teddy našel hrnce a koření, co ani nevím, že mám, a neumím použít.
Bude hostina.
Říkal jsem si, že s plným žaludkem se líp myslí.
Mám masovou i veganskou variantu.
A pěkný bicáky.
Začíná tu být horko.
Pěkný horko.
Já koukala na tu klobásu.
- Na talíři. - Jasně.
Ty fakt umíš, hochu.
Laylo, umí vařit?
Teddy.
Omlouvám se svojí mámě, ale nic lepšího jsem nejedla.
Díky. Vařil jsem v Alinei.
Nekecej. V Alinei? V michelinský Alinei?
Laylo, tam jsme byly.
Jo, na moje narozky. Loni na jaře.
Byla to fantazie.
Ten mořský okoun...
Počkej, na jaře jsem tam ještě dělal. Toho okouna jsem nejspíš vařil já.
Teddy, ty máš dar.
Proč už nevaříš?
No, to je život.
Onemocněla mi máma.
Musel jsem jet domů pomáhat.
Práce šéfkuchaře nebývá flexibilní, takže...
jsem agent.
Jsi hodnej syn, Teddy,
ale to, že nevaříš, je hřích.
Díky, ale jako agent vím, že bude potřeba víc než osud,
abychom téhle dobračce sehnali lístek.
Nebo možná ne.
Bratranec píše, že má dva lístky na Pentatonix.
Stačí pro ně zajet. Jsou u mojí mámy v Brooklynu.
Trvalo vám to. Nemáme moc času.
Co? Jak dlouho může trvat dát nám lístek?
Je to
trochu složitější.
Složitější?
Vysvětlím vám to. Dávejte pozor a pojďte za mnou.
Jordy, nech je jít dál, než je začneš dirigovat.
Jordy, co je složitější?
Teddy, dobře, že jdeš.
Musíš udělat ty crème brûlée,
ať můžu dodělat dárkové balíčky pro přátele a sousedy.
Promiň, kdo že tu diriguje?
- Jsem jeho matka a můžu ho dirigovat... - Tohle je tu normální.
Teddy.
Kdopak to je?
To je Layla. Moje... Ne.
Vidím ten tvůj pohled. Je moje klientka.
Čekala, že dostane lístek, sotva vejdeme do dveří.
- Klídek. Zařídím to. - Já ti dám klídek!
Máme hosta.
- Moc mě těší, Laylo. - Mě taky, paní...
- Teto, my už musíme jít... - Jordy.
Tvoje tajné plány můžou počkat, až se všichni seznámíme.
Tajné plány. Promiň mi to.
- Laylo, to je Teddyho bratranec Jordy. - Ahoj.
Zdravíčko. Tak když už se všichni známe,
můžeme jít zkoušet, ať ty lístky vyhrajou?
- Zkoušet? - Zkoušet?
Ty čekáš, že budu tančit a zpívat na playback na Zimním bálu?
Co je Zimní bál?
Playbacková soutěž, ve který jim to jednou provždy natřeme.
Letošní vítězové dostanou lístky na Pentatonix.
- To bude sranda. - Pro koho?
Laylo, ty to nechápeš.
On chce, abychom soutěžili.
Tihle lidi to hrotí. Berou to až moc vážně.
- Teddy rád přehání. - Já že rád...
Jak chceš.
Ten, co loni skončil druhý, propíchl vítězi kola na autě.
- Protože skončil druhej? - Jo.
- Doufám, že mu zakázali účast. - Jo!
Na rok. Okradli mě o vítězství.
Tos byl ty?
A bylo to jenom jedno kolo.
Jsem tak trochu... soutěživej.
Ale díky tomu ty lístky vyhrajete, je vám to jasný?
Nebude to procházka růžovým sadem.
Tohle je Zimní bál.
Legendární akce.
Vaši soupeři nejsou nějaký báby odvedle.
Jsou to muzikáloví náhradníci
a účastníci televizních travesty show.
Ty kráso. Transvestiti to umí rozbalit.
Hele, už jsem říkal, že se toho nechci účastnit?
A že jsem trémista?
Ale nedělej. Dva roky po sobě vyhrál nejhezčího kluka Wildwoodu.
Nejhezčího kluka čeho?
Moment.
- Tys byl v soutěži krásy? - O tom se nebudeme bavit.
Bylo mi šest!
K tomu se ještě dostaneme.
Poslouchejte mě!
Musíte mi odevzdat svou mysl, tělo i duši
po následujících 12 hodin.
Dvanáct hodin? Neblázni, Jordy!
No dobře, je to trochu málo.
- Čtrnáct hodin! - Čtrnáct?
Jestli to uděláte, máte šanci
vyhrát ty lístky.
A teď se připravte odvázat a zazářit.
Zkusíme, co umíte. Pět, šest, sedm, osm!
Raz a dva a tři a čtyři a pět a šest a sedm a osm.
Raz a dva a tři a čtyři, pět, šest, teď ty!
Raz a dva a tři a čtyři a pět a šest a sedm a osm.
Raz a dva a tři a čtyři, další, jedem!
Raz a dva a tři a čtyři a pět a šest a sedm a osm.
Raz a dva a tři a čtyři, špatně! Takhle!
Takhle!
Tak se to dělá!
Chce to nějaký parádní kousek, abyste je ohromili.
Napadla mě třeba zvedačka.
Řeknu vám, jak na to.
- Fajn. - Pojď sem.
- Dobře. - A stůj. Ty ji chyť kolem pasu.
- Hned teď? - Jo, hned.
Takže mám...
Takhle ji chytneš kolem pasu.
A potom plié... Chyť ji kolem pasu!
- Aha. Celou dobu. - Nepouštěj ji!
- Celou dobu. - Nehýbej se!
- Celou dobu? - Tady!
- My slyšíme. - Jo.
Ty ho chyť za zápěstí.
- Dobře. - Tím se zpevníš.
A potom bude následovat plié.
Plié, pojďte dolů. Takhle.
Vy jste... To je moc.
Zadek. Nevystrkovat zadek.
- Dolů, ramena, zvednout! - Já chápu.
Dolů, ramena, zvednout!
- Chápu. - Kde máš holku?
Jak ji chceš zvedat, když ji nemáš na ramenou?
Tak jsem to nedělal.
Teddy. Tohle jsme dělali už hodněkrát. Chyť mě za ruku.
Tak jo, jdeme na to. Takže otočka, šup, chyť mi nohu.
Pět, šest, sedm, osm. Raz a dva a tři a čtyři...
- Teddy! - Kam...
Pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, tři.
Zatraceně.
Teddy...
Jo! A zaklonit! Jo!
Zvládli jsme to.
Teddy Wilkinsi.
- Mami. - Moje crème brûlée.
Stihneme ještě zkoušet?
Jo, za chvilku to mám.
- Chilli omáčka. - Na crème brûlée?
Ne.
Ne, ty.
V salonku na letišti.
Dals mi chilli omáčku na koláček.
Jedna mistička ti spadla do mojí kabelky.
Říkám, že mám na obličeje paměť.
Obzvlášť na ty hezké.
To já jen tak.
Asi jsi měl pravdu.
Asi jo.
Pustím se do toho, ať můžeme jít ještě zkoušet.
Ráda bych pomohla.
Můžeš.
Ne.
V kuchyni jsem tragéd.
To je hloupost. Naučím tě to.
Musíš si otevřít restauraci, ať tam můžu pořád chodit.
Žádnou si neotevřu. Víš, kolik jich za rok otevře a zas zavře?
Tvoje ne.
Děkuju, ale...
nemám ve vesmír takovou důvěru jako ty.
Nemusíš mít stejnou důvěru ve vesmír.
Stačí důvěra v sebe samého.
Takhle motivuješ vaše studenty?
Jo. A někdy i jejich rodiče.
Myslí si, že na vysokou nemají.
Ať už kvůli penězům, okolnostem
nebo strachu, který mnoha lidem nedovolí snít.
Svatá pravda.
Mami.
Teddy, už nejsem nemocná.
Jsem ráda, že tu jsi, ale nepotřebuju tě tu.
Je načase, aby ses o mě přestal bát a vrátil se ke svému životu.
Crème brûlée a důvěrný rozhovory vám lístek nevyhrajou.
Zpátky do práce. Pohyb.
- No, ale... - Jo, jo.
- Ještě sousto. - Neodmlouvat, makat.
- Už jdu. - Pohyb.
Na co čekáš?
Budeš mě mít za blázna,
ale vypadá tak klidně.
Bez těch lístků klidná nebude.
- Ne! - Budíček!
Ahoj, zlatíčko.
Slintala jsem nebo něco?
- Ne... - Chrápala?
- Jenom... - Jenom nás čeká vystoupení.
Jestli chceš být krásná, nesmíme ztrácet čas.
Jordy, ona už krásná je.
Krásná po ránu neznamená dost krásná na Zimní bál.
Představuju ti tvůj zkrášlovací tým. Připrav se na proměnu.
Tobě to sluší!
- Jsem ráda, žes přišla. - Jasně.
Ta to rozbalila!
Ještě jednou potlesk!
Povzbuďte ji! Priyanka!
Holka, konkurence vypadá drsně.
Počkej.
- Dej mi jeden. - Ne.
Stačilo říct.
Tuhle cateringovou firmu znám. Garantuju ti, že v tom jsou oříšky.
Děkuju.
Píchání injekce do srdce
nechci přidat na seznam těch šíleností, co jsme spolu zažili.
No teda. Do srdce se ta injekce nepíchá.
Ale díky za ostražitost.
Veselý Vánoce, holčičko.
Zlato, jestli chceme vyhrát, potřebuješ každý ždibíček půvabu.
Granola ti zůstane v zubech a máš po zářivým úsměvu.
Jordane.
Co si myslíš, že tady děláš?
Na Zimním bálu máš zakázanou účast.
Udělal jsem letáčky.
Na té fotce vypadám strašně.
Já vím.
No, Alane, navzdory tvým pokusům vzít mi vítr z plachet
mi vánoční náladu nepokazíš, protože dneska jsem tu jako trenér.
A koho trénuješ?
Laylu a Teddyho.
Jeden z nejžhavějších nových týmů z naší čtvrti.
Spíš ze čtvrti, kterou tu rozdrtí.
Ale hodně štěstí.
Pojďte se připravit.
Ty jo, ti dva jsou fakt dobrý.
Jo. Ale víš, co oproti nám nemají?
- Co? - Nejhezčího kluka Wildwoodu.
To bylo před 25 rodiči v kulturáku.
Tihle lidi očekávají show.
Tak jim ji předvedeme.
Jste další na řadě. Hele, nemáte koordinaci, rytmus ani talent.
Jestli ty lístky chcete, musíte se pořádně odvázat a zazářit.
Odvázat a zazářit.
To bylo pěkně žhavý vystoupení, co říkáte?
- Potlesk! - No...
Teddy, dej sem mobil. Vypadne ti a pokazíš mi choreografii.
Jasně.
Pojď, bratránku.
- Nepodělejte to. - Jdeme na to.
Odvázat a zazářit.
- A nyní pár ze čtvrti Gowanus... - Sundejte to, nebo mě trefí!
Layla a Teddy!
Do toho, hvězdo!
Aplaus pro Laylu a Teddyho!
- Jdeme. - Honem!
Dobrá.
Tudy.
Nebyli úžasní?
Panebože.
To bylo tak...
- Nádher... - Jo!
Spousta těch figur nebyla mých a později vám to vyčtu,
ale ten polibek byl fantastickej.
Bože můj. Byli jste přesvědčiví.
Tak žhavo na Zimním bálu ještě nebylo.
Kdybych vás neznal, řekl bych, že jste zamilovaní.
Vypadalo to fakt přesvědčivě.
Jo, to bylo...
Byli jsme fakt přesvědčiví, že jo?
Jo, co bych pro vystoupení neudělal?
- Ne? - Jo.
Tak jo, vážení!
Jdeme udělovat ceny!
Jako vždy byli vítězové vybráni
mým odborným zhodnocením výkonů
a na základě ohlasu publika.
Takže bez dalších průtahů
poprosím vítěznou trojici, aby přišla za mnou.
Bez ohledu na pořadí:
Patrice a Tyler!
Priyanka!
A Layla a Teddy!
Panebože!
Plácej mě po zadku a říkej mi Rudolfe! To je vánoční zázrak!
- Běž tam, holka! - Haló, vy dva!
Laylo a Teddy?
Nestyďte se!
Layla a Teddy!
Takže na třetím místě...
Možná je znáte z oblastního turné Život v Heights.
Patrice a Tyler!
Skvělý výkon. Tady máte.
A na druhém místě
náš černý kůň z Gowanu,
Layla a Teddy!
Pane jo, netušil jsem, že to máte v sobě. Dobrá práce.
Což znamená, že vítězem letošního Zimního bálu je...
Potlesk prosím! Priyanka!
Tohle je moje chvíle. Běžte pryč.
- Jo! - Zlatíčko, dokázalas to!
Miluju Vánoce!
Děkuju! Jo!
Hele, kluci.
A na druhém místě
černý kůň z Gowanu, Layla a Teddy!
- Nemůžu uvěřit, že prohráli. - Já jo.
Viděli jste Priyanku?
Ta to rozjela. Jak na saních.
- Dobře ty. - Dík.
To bylo napínavý.
Takže je konec. Měli poslední šanci získat lístek.
Asi jo, lístky jsou vyprodaný. Volňásky do zákulisí už nemáme.
Možná je to dobře. Mezi těma dvěma očividně něco je.
Nemůžu uvěřit, že už Jamese nikdy neuvidí.
Ty nefandíš Teddymu?
Já nevím, komu fandím. Je to hrozně zmatený.
Souhlas. Jsem rád, že už nemáme lístek. Nevěděli bychom, co s ním.
Novinka. Máte lístek.
Cože?
Jak všichni víte, kdy máte... Víte co? To je fuk.
Člověk s volňáskem zrušil účast. Bylo to v hromadným e-mailu.
Jasně, v hromadným mailu.
Prosím vás, uklidněte se.
Takže Layle můžeme dát lístek.
- Jo. - Super.
Můžeme, ale neměli bychom.
Ne proto, že mých pět tetiček v tomhle mrazu shání lístky,
ale neměli bychom do toho zasahovat.
Souhlasím. Měla by být s Teddym. James by ji akorát rozptyloval.
- Ale víme to jistě? - Lidi.
Tohle rozhodnutí není na nás.
Možná má být s Jamesem, možná s Teddym.
Jde o to, že Layla se musí rozhodnout sama.
- Fajn. - To je nuda, ale dobře.
A co Teddy? Co jeho city?
Na tom snad nezáleží?
Přestaňte!
Nevíš, co se to tam stalo?
Já...
fakt...
nevím.
Jasně.
Protože já...
Nevadí, nebuďte smutní.
Lístek jste sice nevyhráli, ale druhý místo při týhle konkurenci?
Nemůžu tomu uvěřit.
Když jsem viděl váš výkon, já taky ne.
Ale odvázali jste se a zazářili jste.
A ten poukaz na wellness v Catskills nejspíš patří mně.
Děkuju.
Pojď, z toho druhýho místa mám žízeň.
Zdálo se mi to, nebo se tam...
Něco...
Tak trochu...
Stalo?
- Jo. - Jo.
- Na pódiu. - Jo.
Protože...
Ať řešíte cokoliv, musí to počkat. Máš lístek.
- Lístek? - Jo.
Na Pentatonix. Poslali nám lístek.
Jak to?
Napsali ti zprávu. Musíš se připravit.
Ale on... Totiž...
Zrovna jsme si říkali, že...
Že si musíme promluvit.
Promluvíte si, až potká svou životní lásku.
Zlatíčko, láska je kouzelná.
Díky tobě jsem na ni začal věřit.
Obleč ji a přivez ji na koncert, jo?
- Ty taky, pohyb. - Proč musím jít taky?
Aby Layle dali lístek, Pentatonix říkali, že musíš na jejich koncertě hrát Santu.
- Cože? - Proč?
Nevím, ten jejich asi onemocněl.
- Koho to zajímá? Dělejte! - Jordy, nikde tu nepíšou...
- Tak. - Co když jsem to uspěchala?
Holka, poznáš chlapa svých snů. Jsi v šoku.
Ale máš lístek na Pentatonix!
James z letiště už čeká.
Jordy, to nejde. Mám trému.
Hlupáku, právě jsi tančil na pódiu.
Jo, ale Santa říká repliky.
„Hou, hou, hou“ není replika, ale zvuk, to zvládneš.
- Ani nemám velký břicho. - Teddy! Tvoje klientka na tebe spoléhá.
Dělej svoji práci, mazej do divadla a buď hodnej Santa.
Opovaž se tý rozkošný holce pokazit šťastnou budoucnost. Mazej!
- Nesahej na... - Mazej!
Víš, že nejsem na kouzelný romantický pohádky.
Ale tohle je kouzelná romantická pohádka.
Ale proč tak váháš?
Já neváhám.
Jenom si nejsem...
jistá.
Nejistá, váhavá... Mám ti podat slovník?
To je e-mail od Impromptu. Chtějí recenzi.
To musím vyplnit.
- Teddymu jde o práci. - Hele.
Já budu psát, ty konturuj. Šup, šup.
„Byl váš agent zdvořilý?“
Ano, Teddy byl velmi profesionální a ochotný.
A taky moc milý.
Naučil mě dělat crème brûlée. A víš, že neumím vařit.
To teda neumíš. A nevím, jak to s tím souvisí.
- Soustřeď se laskavě. - No jo.
„Doporučili byste agenta kamarádovi či známému?“
No, docela překvapil. Třeba na Zimním bálu.
Asi neznám nikoho na světě, kdo by do toho šel.
Pochybuju, že má agent v popisu práce
být poloprofesionální tanečník.
A umět skvěle líbat.
Dá se odpovědět jenom ano, nebo ne,
takže dám ano.
To snad ne!
Tenhle den je čím dál...
Ne!
Už dost!
Tohle v popisu práce nemám.
Zdravím, jsem Teddy. Jdu hrát Santu.
Dobrej pokus. Santu už mají.
Napsali mi.
Tito, nech to na mně. Teddy?
- Jo. - Pojď za mnou.
Tudy.
Nevím, co mají přesně v plánu.
- Panebože, to je Kirstin? - Jo, to je ona.
A Mitch!
Jsou to oni.
- To je Kevin! - Jo.
- Ty jo! Tamhle je Matt. - Jo, já vím.
Bože, to je úlet. Moment.
- Kde je Scott? - Kdo se ptá?
Dělám si srandu. Lidi, Santa je tady.
- Jé, ahoj! - Santo!
- Ahoj. - To je neuvěřitelný.
No teda.
Co se ti stalo, Santo?
Porval ses s rozzuřeným sobem?
Fíha.
Se sobem, protože jsem Santa!
Tak vtipný to není.
Jenom žertujou.
Nebylo to vůbec vtipný.
Vůbec vtipný.
Tohle dělají pořád.
Jasně, chápu.
Ten polibek.
Stalo se. Ale James z letiště.
Úspěšnej, pohlednej,
nejspíš bohatej.
A Teddy je... hodnej.
Teddy je mnohem víc.
No dobře, umí vařit.
Je laskavý, ohleduplný a chytrý.
A má legrační rodinu. Jsou plní lásky.
A jeho máma je hrozně milá.
Když jsem odcházela, objala mě, jako bych patřila do rodiny.
A když tě Teddy políbil...
Celý svět se rozplynul.
Panebože.
Jsem po uši zamilovaná do Teddyho.
Vesmír mě nevedl k Jamesovi.
Všechno ukazuje na Teddyho.
Heleď.
- Víme, že nejsi Santa. Reggie je Santa. - Čau, Reggie.
Nazdar, Reggie. Sekne ti to.
Potřebovali jsme tě sem dostat, protože chceme něco vědět.
Máš rád Laylu?
- Jen mluv. - Moment. Jak to...
Všechno víme. Pozorně jsme to celé sledovali.
Jo, poslal jsi nám asi 710 zpráv.
A nečteme jenom text, ale i podtext.
Jo, jsme takovej Sherlock Holmes.
A ty emoji? Úplně to bilo do očí.
Potřebujeme to vědět. Cítíš k ní něco?
Jestli jo, neměla by se sejít s jiným chlapem.
Roxy, řekni, že nejsem blázen, když chci Teddyho.
Holka, jseš blázen. Ale zamilovanej blázen!
Běž, Laylo. Ulov si chlapa.
Určitě to chceš udělat takhle?
Stoprocentně. Miluje velkolepý gesta. Musí to být něco.
Máš jen malou roli v písničce „Přichází Santa Klaus“.
Jenom sjedeš komínem a řekneš hou, hou, hou.
- Nic složitýho. - Fajn.
A Reggiemu to nevadí?
Reggie je ožralej od tří odpoledne.
Fakt mu to nevadí.
Naštěstí měli v šatně záložní kostým. Tvůj byl promočený
a ten si fakt vzít nechceš.
Chybí ti plnovous.
Mimochodem, hledám chlapa jménem Teddy.
Má hrát Santu. Má krásnej úsměv.
Nejdřív si nevšimnete, ale pak si řeknete:
„Ty brďo, ten je hezkej.“
- Najdu ho rychleji v zákulisí? - Jasně, jestli...
- Díky. - Jestli tam můžete!
Pardon.
Jamesi.
Páni, tys přišel.
Heleď, nebudeš to chtít slyšet, ale já ti to stejně řeknu.
Promiň. Jsem zamilovaná.
Ale ne do tebe. Myslela jsem, že jo, ale miluju někoho jiného, úžasného.
Ne, že ty bys nebyl.
Věř mi, celé dny si představuju, jak jsi úžasný.
Ale o Teddym to vím jistě. To je ten chlap, Teddy.
Musím ho najít a říct mu, co k němu cítím.
A nechci, abys byl zklamaný, protože já ti nejsem souzená.
Ta pravá na tebe čeká a ty ji najdeš.
A já musím najít Teddyho.
Mrzí mě to, Jamesi. Veselé Vánoce.
Promiň, miláčku.
- Byl provoz. - Zlato.
Teddy!
Pardon. S někým jsem si vás spletla.
Tudy.
A jsme tu.
Co? Tam nahoru nevlezu!
Ale vlezeš.
Jak jinak se dostaneš na místo?
Kde je moje místo?
Na střeše.
Rychle. Takhle se sjíždí komínem.
Už to jede dolů.
Jak to myslíte?
Ten lístek je přímo od Pentatonix. Copak s ním nemůžu všude?
Ne.
Díky. Mockrát děkujeme.
A jedem.
Vím jistě, že Teddy je v zákulisí.
Říkal, že bude hrát na Santu, a Teddy drží slovo.
Dělá to jen proto, abych se sešla s jiným chlapem.
Ale s tím se sejít nechci. Chci se sejít s ním.
Je to osud.
Cože?
- Teď musíš tam. - Ne.
Tam rozhodně nechci.
Dělej!
Nemávej na mě! Nejsem letadlo!
Já nemůžu. Hýbe se to.
Zdá se, že Santa nám uvízl.
- Tak mu pomůžeme. - Zpívejte s námi, jo?
- No tak! - Možná to pomůže.
Paráda, jdeme na to.
- Zpívejte co nejhlasitěji. - Jo, pomůžeme mu.
Jdeme na to!
Já myslela, že ti jde o lásku. Že chceš velkolepý gesto.
To jo, ale...
Chceš předvést velkolepý gesto, nebo chceš jít dolů?
Chci dolů.
Dobrý.
Já chci dolů!
Hou, hou, hou.
Santa, přátelé.
- Zvládneš to, Teddy. - Jo, zvládnu to.
Jdu na to.
To půjde.
Pardon, že narušuju koncert.
- I když jsou Vánoce... - Teddy, oblek.
- Koukněte. - To je ono, Teddy.
Jsou to frajeři.
Zahráli si na Amora a...
Chtěli, ať udělám dojem, tak mě navlíkli do něčeho speciálního.
- Musíte mě pustit. - Vím, že nejsem ten, koho jsi hledala.
Moment.
Vím, že jsi v publiku s tím...
Slyšíte to?
Myslíš, že je ten pravý.
Pamatuješ, jak jsi mluvila o romantice a osudu?
Mluví o mně! Já jsem Layla!
Konečně to chápu.
Protože věřím, že mě s tebou dohromady svedl osud.
Co chcete vidět? Řidičák?
Inkaso? Kreditku?
Chci vidět vstupenku do zákulisí.
Laylo,
s tebou mám pocit, že dokážu cokoliv.
Změnila jsi můj pohled na vesmír.
No tak, jsou Vánoce.
Shání mě.
Já lásce fandím, ale on není můj šéf. Ten lístek je platný, ale vpředu.
- Běžel bych. - Nebudu lhát.
Měl jsem tě za blázna, že se chceš hnát za chlapem,
kterého jsi znala dvě nebo tři hodiny,
ale já tě znám asi den a půl
a hnal bych se za tebou klidně celý život,
kdybych tě mohl získat.
Tak jestli to cítíš stejně,
přijď sem prosím za mnou
a za svou nejoblíbenější kapelou na světě.
Pomalu!
- Musím dovnitř. - Až o přestávce.
Jasně.
- Kam jdete? Stůjte! - Omlouvám se!
To je fuk. Na to mě málo platí.
Laylo?
Za pokus to stálo.
Teddy!
Cítím to stejně!
Laylo?
Božínku.
Slyšela jsem každé slovo.
A slyšelas taky, že jsi ten nejúžasnější,
nejkrásnější a nejpozornější člověk, který mě přiměl všechno přehodnotit?
Od otevření mojí restaurace až po to, abych konečně věřil vesmíru.
Taky jsem všechno přehodnotila.
Už vím, jakého partnera chci.
Chci tebe.
Pane jo.
Ten polibek asi fakt něco znamenal.
Asi jo.
Ahoj, omlouvám se, že ruším,
ale po tom všem bych řekl, že chceme slyšet víc než „asi jo“.
Jo, nejspíš by sis měla být jistá?
My váš příběh žereme. Nesmíš pochybovat.
Když jsme se políbili,
rozplynul se ti svět?
Svět ne.
Celý vesmír.
Laylo a Teddy, pojďte za náma na pódium.
Ještě jednou potlesk pro tyhle dvě hrdličky.
Ve vzduchu visí láska.
Zlato, to je...
ta holka z letiště.
To bylo tak krásný.
- Nemohl jsem ji pustit. - Jo.
Překlad titulků: Michal Herman