Det er midt om vinteren. Koldt som bare fanden.
En mand stopper en taxi. Sætter sig på det varme bagsæde.
Nogle kilometer længere fremme er der sort is,
og taxachaufføren mister kontrollen.
De er på vej ud over kanten af broen. Nedenunder er der kun mørke.
Charufføren skriger: "Vi dør alle sammen!"
Manden læner sig roligt frem og siger lavmælt:
"Vil du skrue op for radioen?"
Jeg fatter det ikke. Hvem er du? Chaufføren eller fyren på bagsædet?
Begge.
Hey!
Vi kan alle være på vej ud over kanten,
men det er op til dig selv, hvordan den tid skal være.
Betal din gæld, kammerat.
For fanden da.
-Hvordan går det? -Godt. Jeg er snart klar.
-Jeg har brug for dig, når du er klar. -Okay.
Kan du tage to af Jims vagter i næste uge?
-Selvfølgelig. -Godt.
Han bliver nødt til at tage en uge fri. Hans knægt er død.
Hvad?
-For fanden da. Caleb? -Ja.
Han er væk i en uge med begravelsen og alt det andet.
Ja. For fanden da. Hvad skete der?
En overdosis. Nogle skide piller og noget andet.
Det er en skam. Han er en god knægt. Eller det var han. Jeg ved det ikke.
Ja.
-Nå, du skal i gang. -Tak, Mike.
Jeg forstår stadig ikke, hvorfor den skal larme så meget.
Larm er lig med fart.
Hvor er det kun dig og ikke mor, der kører løb?
Det er din mor alt for klog til.
Og du er?
-Jeg er sej og stærk? -Er mor ikke stærk?
Ved ud hvad, skat?
Nogle gange handler det ikke om hvor meget du kan løfte,
men hvor meget du kan orker at bære? Forstår du, hvad jeg mener?
Måske.
Kan du huske de der store, gamle træer, der findes i Californien?
-Dem man kan køre en bil igennem? -Ja.
De træer har stået der i tusindvis af år,
indtil en lille mand, på din størrelse måske,
kommer med en lille økse. Han fælder det store, gamle træ på nogle timer.
-Er hun en lille mand? - Nej, skat. Hun er øksen.
Hun er måske lille, men hun kan fælde det store, gamle træ.
Hun behøver ikke køre løb for at bevise noget. Hun behøver ikke fælde et træ.
Hun er præcis som øksen. Et kig på hende, og man ved præcis, hvad hun kan.
-Det er din mor. -Far siger, du er en økse.
-Som i en gammel stridsøkse? -Nej, ikke en økse.
Jeg mener mere som en funklende, tynd klinge.
-Jeg kan sætte dig på plads. -Det kan du. Nu er jeg i problemer.
-Trey kigger forbi. -Fedt.
Så kan han hjælpe mig med at skifte bagenden.
Held og lykke. Han aner ikke, hvad en svensknøgle er.
-Mor! -Hjælp mig med maden.
-Men jeg hjælper far. -Han kan rydde op i sit eget rod.
Tak for ingenting.
Hold nu kæft. Det er først, når jeg får hjemmelavet mad, jeg savner det.
Tæller øl ikke som hjemmelavet, hvis man bor i en bar?
Jeg bor oven på en bar. Jeg mener det. Det smagte fantastisk.
Ikke så godt som din mors mad, men det gik an.
For fanden. Det var du klar over.
-Var du kommet, hvis du vidste det? -Nej.
Det vidste jeg.
-Hejsa onkel Bodie. -Hej, min favorit chauffør. Går det godt?
-Ja, det gør det. -Der har vi også Trey.
-Jeg er her for maden. Ligesom dig. -Det må jeg sige ja til.
-Har du fået betalt bøden? -Den er sendt afsted.
Det gælder vel dem alle sammen.
-Hvordan går det med dig? -Jeg er her stadig.
Åh nej. Mit hjerte skælver.
Er du verdens smukkeste prinsesse?
Hr. Bodie. Mor har din mad klar.
Mad? Jeg er her ikke for maden. Jeg kommer i arbejdsøjemed.
-Som om? Du gør det samme hver uge. -Hvad? Det gør jeg.
-Kom her. -Du er alt for god ved mig. Tak.
-Vi savnede dig i kirken i søndags. -Jeg ved ikke helt med din nye præst...
Kald mig gammeldags, men jeg er mere en, jeg ved ikke...
-...en, som tror på straf og fordømmelse. -Det samme her.
Jeg hader at få mad for at skynde mig afsted, men I gider vel ikke se mig spise.
-God aften. Pas på dig selv. -I lige måde.
-Så, lille dame. Det er sengetid. -Nej!
-Godnat, far. -Sov godt, skat. Jeg elsker dig.
-Kom her. -Godnat, din bums.
-Godnat, din lille bums. -Kom med.
Hey, racerstjerne.
Tak.
Hvor længe har du tænkt dig at tage dem?
Så lang tid det er nødvendigt.
-De hjælper allerede. -Muhammad Ali døde af dem.
-Det er alvorlige sager. -Tror du ikke, jeg ved det, Trey?
Hvad fanden skal jeg gøre?
-Vi løser det, når vi kommer ovenpå igen. -Hun gennemskuer dig.
-Jeg bryder mig sgu heller ikke om det. -Du er selv ude om det.
-Kom og hjælp med at løfte. -Nu? Vi har lige spist.
-Nu, dit røvhul! Kom nu! -Okay.
Forbandede Trey.
-Hvad laver du her? -Lad os køre en tur.
-Helst ikke. Caroline kommer snart hjem. -Jeg skal vise dig noget.
Jeg ved, du hader importerede biler, men hop ind.
-Hvad sker der, Trey? -Ingenting. Kom nu med.
Du er tilbage om en halv time.
Hvis jeg vågner i Mexico uden bukser, så skærer Caroline bollerne af dig.
Du beholder bukserne på. Jeg sværger. Medmindre, du føler dig fristet.
-Køb mig en Oreo-shake, så får vi se. -Det er en aftale.
Forbandende sikkerhedssele. Hvad fanden laver jeg her?
-Hold nu mund. -Efter 20 år kører du stadig i det lort.
Grønt er skønt. Hulken her er uovervindelig.
Hold op, Trey. Det er pinligt. Ingen må se mig i den her lortebil.
Kan du høre, hvordan den spinder? Det er det, jeg siger.
Få os nu ikke slået ihjel, Trey.
Hvad skal vi her?
Den der?
Satser du på at få det sorte bælte?
-Nej. -Hvad så?
Hundredtusind i kontanter. Mindst.
Hvad taler du om?
Hvad ved du om Oxy?
Ikke en skid, Trey. Det behøver jeg heller ikke. Jeg vil væk herfra.
De har en slags læge. En kvaksalver. Folk kommer ind og siger, de har ondt.
Lægen udskriver en recept Hundredvis dagligt.
Hvad har det med mig at gøre?
De der bonderøve får deres recept, og så vender de tilbage hertil.
Pillerne flyver over disken og sælges i hele området.
-Jeg er pisseligeglad. Kør mig hjem. -Når de er solgt, lander pengene her.
Hundredtusind dollars hver eneste uge.
Og de er bare et par indavlede bonderøve.
Tager du pis på mig, Trey?
-Nej. -Foreslår du, vi skal snuppe pengene?
Det kan lade sig gøre.
Det er en skidedum ide.
Jeg har aldrig set mere end en eller to vagter derinde.
-Det er ikke raketvidenskab. -Det har du sgu ret i.
Shel... Folk dør af det skidt. Du har selv set det.
-Jeg ved det. -Vi har alle set det.
Vores by er ved at dø, og de sataner tjener penge på det.
Det er dine penge. Vores penge. Den her by har fået vores blod, sved og tårer.
Og de stjæler det fra os.
Det her sted er blevet en forbandet kliché.
Først lukker fabrikkerne ned. Senere forsvinder jobbene, håbet,
og så kommer de her igler og suger det, der er tilbage.
Jeg er træt af det, Shel. Træt af det.
Det går også ud over Mila.
-Det er nemme penge, Shel. -Nævn det aldrig igen. Forstået?
-Der er vel ikke flere, der er døde? -Hop ind og få lidt kølig luft.
-Hvad sker der? -Jim har alligevel brug for sine vagter.
-Okay. -Han skal betale for begravelsen.
Jeg forstår.
Der er mere, Shel.
For helvede, Mike.
Hej Shelby. Hvordan står det til i dag, søde?
Jeg holder ud, fru Whitney. Hvad med dig selv?
-Jeg er her stadig, gudskelov. -Enig.
-Du er tidlig på den i denne måned. -Ja.
-Fandens. Det er jeg ked af. -Tak, fru Whitney.
Ved du hvad?
-Du må også gerne sætte dem ind. -Okay.
-Vil du have en kvittering? -Nej. Har ikke råd til blækket.
-Hils dine piger. -Tak, fru Whitney.
-Pas på dig selv. -Farvel.
MOR FAR
MCKENDREE KIRKEGÅRD
Jeg er i tvivl. Våben og stoffer. Det er ikke mig.
Det er det ikke.
Derfor overlader du det skidt til mig.
Du skal bare køre bilen og holde udkig. Du kommer ikke til at holde et våben.
Jeg kender dem. De er ikke mafiafyre. De er idioter med et pilleproblem.
Pigerne rejser til Tupelo i weekenden.
Ser man det.
-Jeg ville ønske, du tog med. -Det passer ikke.
Du vil gerne have den store gæsteseng helt for dig selv.
Være sent oppe og se de der hæslige datingprogrammer.
Klarer du dig her?
-Selvfølgelig. -Godt. For jeg elsker virkelig den seng.
Hvorfor tager du ikke et par sedler og køber Kennys motorblok?
Du har jo fået ekstra vagter af Mike.
Jeg har sagt, at det forbliver i stykker, hvis ikke jeg selv kan fikse det.
Jeg elsker dig fandeme.
Hvad taler I om?
Om piger, der ikke har pakket, og som må blive hjemme.
Vi kører om tre minutter. Med eller uden dig.
-Jeg har brug for hjælp til at lukke den. -Jeg kommer lige om lidt.
-Vi kører om tre. -Hun er helt sikkert din datter.
-Åbn den. -Hvad er det?
LILLE STRIDSØKSE
For pokker. Du er utrolig.
Moar.
-Din datter kalder på dig -Hun er helt sikkert din.
Ja, den er perfekt.
-Hvor fandt du den? -Det skal du ikke bekymre dig om.
Tak skæbne, Trey.
Farven er forfærdelig, men den har turbo, som du bad om.
-Ja. Hvad med nummerpladerne? -Dem har jeg taget hånd om.
Jeg er vild med en turbo V6.
Shelby Connors er helt oppe at køre over en stjålet bil. Din lille forbryder.
Det her er ikke New York.
Det her er min baghave. Prøv at se ud, som om du forstår, at vi bryder loven.
Og at du forstår, hvad der er på spil.
Hun er min niece. Jeg ved fandeme godt, hvad der er på spil.
Det er ikke mig, du skal bekymre dig om.
Lad os få det overstået.
Hr. Bodie?
Det var ikke gode nyheder.
Jeg tager kontakt til onkologen i Birmingham. Tag hjem, indtil vi ved mere
og nyd dagen. Vi tager en dag ad gangen.
Hold øje, når vi kommer ind. Det er det hele. Okay?
-Det går, så længe du holder øje. Her. -Hvad fanden. Du lovede mig...
Hold den og se ud, som om du vil bruge den. Du kommer ikke til at gøre noget.
-For fanden! -Vi har styr på det.
-For fanden, Trey. -Hvad? Matcher den ikke dit tøj?
-Jeg er i tvivl. -Gør, som man gør i en familie.
-Vi er i familie. Vi passer på hinanden. -Okay.
-For fanden. -Kom nu.
Tag den her. Kom nu. Kom ud af bilen, for helvede. Kom nu.
LYKKELIG SMERTECENTER
ÅBEN
-Shit! -Hvad fanden?
Derovre.
Det første skud var et uheld. Skyd knoppen af ham, hvis han bevæger sig.
Fart på.
Ved I, hvis penge det her er? Har I ingen forbandet anelse?
Hold kæft, for fanden! Hold kæft!
Er du okay?
Kig ikke på mig. Du skal fandeme ikke kigge på mig.
-Fandens. -I ønsker ikke at gøre det her.
-Skynd dig, for helvede. Kom nu! -Hey...
-Kan du lide Bronson? -Kom nu! Skynd dig!
Hvilken er din favorit Death Wish-film? Et, to eller tre?
-Min ven her var Bronson-fan. Spørg ham? -Hold din kæft!
Vil du vide min favorit? Den, hvor jeg jager og dræber jer og jeres familie.
Og skyder jeres forbandede hund!
-Det er ikke jeres verden, men I dør. -Hold din kæft.
-Fart på! -Din stemme lyder bekendt. Kig på mig.
Jeg genkender dig. I kommer til at dø begge to.
Kom nu. Vi smutter.
-Du burde lytte til din kammerat... -Nej, nej!
-For fanden da... -Vi smutter.
Åh shit. Shit.
Hvad fanden, Trey.
Du skød ham! Hvad fanden sker der for dig?
Hvem er de, Trey? Shit!
De følger efter os. For fanden.
Kan du høre mig, chef?
-Modtaget Beth. -Melding om skud. Bass Lane 1911.
For fanden da.
For helvede, porten er lukket!
-Træk i håndbremsen. Kom nu! -Hvad fanden laver du?
Hop ind i den satans bil, Trey! De skyder fandeme efter os!
Shit! For helvede!
Op med hænderne! Op! Kom nu. Hænderne op!
Kom nu. Op med dem.
Ja! Se her. Vi gjorde det!
-Dit røvhul! -Stop! Slip mig.
Hvad fanden var det?
-Vi fik pengene. -Skid hul i pengene. Vi slog to ihjel.
Du skød ham. Hvad fanden skete der?
De er ikke mennesker. De er narkohandlere, lede svin, pushere.
Fanden tage dem.
Hvem fanden er du?
-Vi fik knasterne. -Til helvede med dem.
Hvorfor fanden tog du pillerne? Det var ikke derfor, vi var der.
Dit forbandede røvhul. Det var ikke det, jeg gik med til.
Jo, det var.
Vi fik pengene. Gud ved, hvor mange. Og ja, vi fik også en masse piller.
Jeg beklager, du troede, du kun kunne være halvt med.
Han sagde, han kunne genkende dig. Kunne han det? Kender du dem?
Det spiller ingen rolle nu.
Vi bliver nødt til at holde lav profil, så vi ikke tiltrækker opmærksomhed.
Tager du tasken?
Vil du have den? Tag den. Den er din. Det kaldes tillid.
Pas godt på den. Gem den i værktøjskassen eller noget. Hold den væk fra pigerne.
-Vi slog dem fandeme ihjel. -Ja, det gjorde vi. Vi slog dem ihjel.
Som jeg ser det, var det dem eller os. Jeg ville gøre det samme igen.
Vi er i familie. Det, vi gjorde, var at tage sig af sin egen familie.
Kom her.
Nu tager vi hjem.
Det brænder ved nr. 58 på Old Finch Road.
Vi har to døde og en efterlysning på en rød Buick Regal.
-Jeg har ikke en nummerplade. -Modtaget, Bodie. Vi sender en bil.
Lad den brænde ud.
-Hej skat. Hvad laver du? -Jeg skal i seng.
-Jeg savner dig. Du ser smuk ud. -Det ved jeg.
Gå ind og læg dig. Jeg kommer straks.
-Sov godt. Elsker dig. -Godnat.
-Hvad laver du? -Jeg er herude på kontoret.
-Får du sovet? -Ikke uden dig.
Jeg er din, skat. Dine scorereplikker er overflødige.
Ja, men jeg ved, du kan lide det. -Det har du ret i.
Hvordan går det med dig?
Det har været en god dag. Det er skønt at være her.
Jeg ville dog ønske, du var her.
-Er det kun dig? -Ja. Er du okay?
Ja, for pokker. Et stykke tid siden, jeg var i skudveksling, men jeg er okay.
Men det er de ikke derinde. Retsmedicineren er på vej.
Hvad er det der for noget, Ben?
Jeg havde lige taget støvlerne af, da jeg fik kaldet.
Vi står her som et par spejderdrenge.
-Okay. Vi går ind. Overvågning? -Javist.
Men de har taget diskene. Der er dog et kamera ved bilvasken.
-Så går vi derover. -Jeg har downloadet den på min computer.
Det kan jeg tænke mig.
To mænd. Ind og ud. De kørte væk i en fart.
Lad os se.
-Hvad tænker du? -Altså...
At han er en stakkels fyr. Var der vidner?
Javist. Fru Whitney.
-Hvad? -Ja. Hun lå såret derover.
Og lægen. Men han har intet sagt endnu.
Okay. Så må vi vente og se, hvad fru Whitney har at sige.
Men jeg kan godt sige dig, hvad det handler om.
Det handler om piller, penge og skældsord.
To mænd, et haglgevær og en pistol.
Ja. Pistolen var årsag til det der.
Og træmøblerne slog ham der ud.
-Og han er her ikke. -Nej, det er han ikke.
Der er whisky i krusene.
Ud fra armen at dømme er det junkier, der røver junkier. Som ham på motorvejen.
Det her er så kringlet som Chattahoochee-floden.
Ring, hvis der dukker noget op.
-Ikke andet? -Jo. Vi skal afhøre fru Whitney.
Statspolitiet vil sikkert være med på denne sag.
Er du sikker på, du ikke vil kigge på overvågningen?
Kom. Vi tager et kig på den.
Chaufføren kan køre bil. Det er en ting, der er sikker.
Jeg går over og lægger mig. Ring, hvis der er noget.
Hvis ikke, så lad være.
Er du sikker på, du har det godt?
Find dine skide støvler, Ben.
Er det andet, du vil have?
-Det var præcis, hvad jeg havde brug for. -Okay.
En af de her er dine drikkepenge.
Hvilken en af dem, det bliver, bestemmes af dit svar på mine spørgsmål.
Hvad ville du gerne være, når du blev stor?
Jeg ved det ikke. Jeg sagde altid til min mor, jeg ville arbejde med heste.
Heste? Hvor længe har du arbejdet her?
Omkring ni år, tror jeg.
-Har du børn? -Ja, en datter. Hun er otte.
Hvad vil din lille pige være, når hun bliver stor?
Danser. Det er i hvert fald det, mine drikkepenge går til.
Det var sødt.
Tak for tærten. Den var udsøgt.
Så...
Hvilken en af dem får jeg?
Det spiller ingen rolle.
-Er du sikker på det? -Ja, for fanden.
Okay.
Så... Er vi okay?
Vi er okay, ikke?
Det er ikke op til mig.
Jeg er ligeglad med, at du har lavet lort i den.
Men andre er ikke ligeglade.
Kom nu. Jeg dør alligevel. Lad mig være.
Det behøver ikke ende sådan her. Der er ingen grund til det.
-Var det alt? -Ja.
-Okay. Tak. -Hav en god dag.
I lige måde.
Ben...Er der nyt?
Har du set lægens og fru Whitneys forklaringer?
Er det dem, du har på sædet? Hvordan skulle jeg så have set dem?
-Lægen vil have immunitet. -Virkelig?
Han siger, sagen trækker tråde til en bande i New Orleans.
Piller, klinikker, piger, penge.
Han siger, det er et forpulet imperium. Forstår du? Det er mafiaen.
Stop det. Du opfører sig som en ung teenager ved en Beatles-koncert.
-Hvad siger statspolitiet? Kommer de? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Noget med jurisdiktion. De siger DEA.
-DEA her. -Hvad sagde fru Whitney?
Ikke meget. Spørg ikke, sig intet. Hun blev betalt kontant.
-Jøsses. Og det er kun søndag. -Det er ikke det hele.
-Har du fundet skudofferet? -Naboen fandt ham.
-Har du ham? -Han er død.
-Hvordan? Forblødte han? Piller? -Både og.
Men han døde ikke af det. En lampeledning gjorde det af med ham.
-For fanden. -For fanden?
Der er nogen, der rydder op, Bodie. Mafiaen.
I det mindste har du det rigtige fodtøj på i dag.
Tror du, DEA giver mig en af deres jakker?
Jeg er efter dig, indtil du sover, og så er jeg efter dig, fordi du sover. Afsted.
Godmorgen Shelby.
Op med dig.
Hey... Jeg ved, hvad du leder efter...
Ned med dig.
Kom med dine hænder.
-Jeg kender ikke dig. -Nej.
Hvad vil du?
I syntes, det var en god ide at stjæle fra New Orleans-mafiaen.
I troede, vi var en flok idioter, der ikke ville gøre noget ved det, ikke?
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Slet ikke.
Men hvis nogen sjal fra jer, og I fik det tilbage,
så kan vi vel godt glemme det hele og komme videre med vores liv.
Her og der, hvor du kommer fra.
Nej, nej! Lad være... Hør her.
Vi kan finde en løsning. Fejl kan rettes.
-Det er derfor, jeg er her. -Så lad os gøre det. Vi kan snakke om det.
-Du fik, hvad du kom efter, ikke? -Næsten.
-Nej! -Nej! For fanden! Trey!
Nej! Stop for fanden!
Kent Street nr. 2292 i Tupelo i Mississippi.
Ja, det afslørede han også.
-De har intet med det her at gøre. -Det har de nu.
Hvis du forsøger at forlade byen, ringer til politiet eller noget...
Så går min mand i Tupelo bersærk. Forstår du, hvad jeg siger?
Du hører fra mig.
Er det et tulipantræ eller en kornel?
-Godmorgen Shel. Hej onkel Bodie. Hvad laver du her?
-Hvor fanden har du været? -Været ude ved nogle vildsvinefælder.
Vandet i floden er steget, så de stod under vand. Måtte flytte dem længere op.
Bedre, at du gør det end jeg. Jeg foretrækker at skyde dem.
Jeg leder efter Trey. Har du set ham eller hørt noget?
Nej, ikke de sidste par dage. Caroline er hos sine forældre,
så han har ikke været her. Er der sket noget?
Det er sikkert ingenting. High Bar ringede til mig tidligt i morges.
De klagede over larm og sådan noget.
Jeg blev nødt til at tjekke det, for hvis en bar klager over larm
fra en lejlighed ovenpå... Men det er sikkert ingenting.
-Du ved, hvordan Trey er. -Ja, det gør jeg.
Ja.
Hvad er der sket her?
Jeg låste mig selv ude.
Glasset ligger her, selv om du smadrede ruden udefra?
Caroline tog Mila med til sine forældre i Tupelo i nogle dage. Vi...
Vi skændtes den anden aften. Jeg kastede en øl gennem ruden.
Det er derfor, hun rejste. Det begynder at tære på os. Det hele.
Jeg er med. Jeg var gift i 38 år, men få ryddet op, inden Mila kommer hjem.
Hendes små fødder. Hun er min lille prinsesse.
-Jeg får styr på det. -Giv mig besked, hvis Trey dukker op.
-Held og lykke i aften. -Tak.
Kører Trey stadig i den der japanske bil?
Ja. Jeg har endnu ikke overbevist ham om at køre amerikansk.
-Okay. Pas på dig selv. -I lige måde.
-En pakke Camel. -Værsgo.
Det bliver otte ligeud.
-Tak. Værsgo. -Hvad får I tiden til at gå med?
Undskyld?
Ikke for at virke uhøflig, gamle. Hvad får folk tiden til at gå med?
-Når de skal more sig? -Har folk det sjovt her i byen?
Selvfølgelig. Vi kører ræs hver mandag aften, og så er der jagt.
I efteråret er der football.
Så når folk ikke skyder egern eller ser high school-football,
så vandrer de rundt og venter på at dø?
Jah, det tænker jeg.
Nej, sådan er det ikke.
-Er du fra lokalområdet? -Et par kilometer herfra.
Har det altid været din drøm at drive den lokale tankstation?
Ja, min far havde tanken nede ved den gamle hovedvej.
Så jeg fulgte bare trop.
-Og så står du her nu. -Ja, det gør jeg.
-Har du børn? -En søn. Han er voksen.
Okay. Hvad laver han?
-Du stiller mange spørgsmål. -Jeg er nysgerrig.
-I fascinerer mig. -Okay.
Kom gerne igen.
-Undskyld mig. -Rend mig i røven. Skide røvhul.
Jeg har brug for olie.
Du er ret langt nordpå.
Ikke i bilen.
-Hvad har vi med at gøre her? -Intet, som ikke kan klares hurtigt.
Lokale uden tilknytning til en bande. Jeg håndterer det.
Jeg får det tilbage, som de tog. Jeg skal bare bruge lidt mere tid.
Jeg vil have de ansvarlige bragt til mig personligt.
-Noteret. -Ja.
-Og lægen? -Ja. Også en kvinde.
-Siger de noget? -Ja.
Jeg er usikker på, hvad de har sagt, men
-nok til at trække i nødbremsen. -Hvornår sker det?
-Mens vi taler sammen. -Nej. Nej.
Fordi du sidder her og taler med mig.
Og hvis jeg lytter, mens du taler...
...så kan de tale med folk, som de ikke burde tale med.
Skaf dem af vejen.
-Har du brug for hjælp? -Af nogen herfra? Nej.
Jeg har ikke brug for bonderøve i mærkeligt fodtøj. Jeg håndterer det.
-Så gør det. -Ja.
Og Clayton, hvis du tænder en cigaret i min bil en gang til...
...så smadrer jeg dit hoved med en betonklods.
Det her Steve McQueen-, Johnny Cash-nonsens...
...det er trættende. Få styr på dig selv.
Modtaget.
Åh gud...
Hvad har du der? 9mm? .45?
Nej, .38.
Ville du slå mig ihjel?
Ja, det overvejede jeg.
Tag den frem.
Kom nu.
Blodet kommer til at farve væggene i det skodhus på Kent Street.
Skyd eller lad være. Det er ligegyldigt. Det bliver alligevel ikke mig.
Jeg dræber ikke uskyldige.
Nej. Det bliver ham gorillaen,
som ser på din lille pige, mens hun leger i haven.
Han vil sønderrive deres kroppe og danse på dem.
Så det er bedst, hvis du lader den lille .38 blive, hvor den er...
...for jeg er den eneste ven, du har.
Hvad sker der så nu?
-Hvor skal du hen? -Vi skal arbejde. Afsted.
Hvorfor mig?
Det er dig, der har spildt mælk, så du tørrer selv op.
Jeg hader de her små byer.
Illinois, Mississippi, Massachusetts, Arizona.
Ved du, hvad de alle har tilfælles?
Alt.
Hvem er du?
Jeg er bare en mand.
En mand, som ødelægger min verden.
Din verden?
Det her er ikke din verden, dit liv. Du har ingen kontrol over en skid.
Selvfølgelig. Hvad skal du bruge den til?
Vi er bare substanser, der er på koalitionskurs med hinanden.
Indtil vi nedbrydes eller bliver stoppet. Sådan er det.
Okay.
Hvis intet har betydning, eller der ikke er en årsag, hvorfor er vi så her?
På grund af ham der.
Uret tikker for lægen.
Følg efter ham.
Når han kommer ud på motorvejen, kører du op på siden, som om du skal overhale.
Nej, det går ikke.
Det er let at køre. Det svære er ikke at få sagt farvel.
Vent! Nej!
Hey chef. Kan du høre mig?
-Kom bare. -Kør til Ghost Hill Road...
...to kilometer fra hovedvej 24.
-Hvad er der sket? -Eneulykke. En person er blevet skudt.
Okay. Jeg er på vej.
Hold dig under 80.
-Vi burde få os en anden bil. -Jeg er færdig. Jeg gjorde, hvad du sagde.
Vi er ikke færdige endnu. Hold dig under 80.
Hvis du lader dem være. så gør jeg, hvad fanden du vil.
Det ved jeg.
Hey! Fru Whitney!
For helvede! Hvad fanden tænker du på?
Undskyld, men det haster.
Jeg har grund til at tro, at dit liv er i fare.
Du skal pakke et par ting og komme med mig.
-Det kan du godt glemme. -Fru Whitney...
Jeg er ligeglad med, hvad der skete på klinikken. Jeg holder mig væk fra det.
Okay, du vinder. Vil det være okay med dig,
hvis min politikollega holder parkeret her udenfor?
Så længe, han ikke holder på min matrikel, så er jeg fuldstændig ligeglad.
Det forstår jeg. Mange tak. Du gode gud.
Sikke en kattepine.
Kattepine?
-Hvad fanden vil du, jeg skal gøre? -Det føles, som om du er vred på mig.
Som om det ikke var dig selv, der stjal fra nogle rige og magtfulde mennesker
med en pistol og mislykkedes med det.
Som om, det, der sker nu, ikke er en direkte konsekvens af dine handlinger.
Det er den følelse, jeg har.
-Jeg bad ikke om det her. -Jo, det gjorde du.
-Politiet. -Ja, hej.
Ved tankstationen på hovedvej 46 ligger der et lig i bagagerummet på en bil.
Så skal vi afsted.
-Nej. -Jo.
Shit. Åh gud.
-Er hun død? -Ikke endnu.
Hvad fanden?
Gør det.
Nej. Gå ad helvede til. Hold dig væk fra mig.
Shelby... Jeg slår ikke uskyldige ihjel. Det har jeg sagt.
Jeg gør det fandeme ikke.
Jeg skal lige vise dig noget.
Men jeg skal lige advare dig inden.
Det kommer til at blive meget ubehageligt.
-Jeg slår dig ihjel. Det lover jeg. -Okay.
Få det overstået.
Vi skal videre.
Hey. Vi skal videre. Nu.
Skynd dig.
For fanden.
Kom nu! For helvede.
Hvor fanden har du været?
Det er ikke fair, Bodie. Vi har alle skullet tage en beslutning.
Du tog den forkerte beslutning. Hun er død.
-Jeg har lyst til at slå dig ihjel. -Det ved jeg godt.
Din familie er på vej.
-Hvad? Hertil? -Nej, men i nærheden. De er i sikkerhed.
For helvede.
Du forholder dig rolig, Shel.
Halløj.
Shelby.
Vi har ikke mødt hinanden før.
Det er min nye sponsor fra New Orleans.
Fred Ellsworth fra Ellsworth Construction.
-New Orleans? -For det meste.
Men jeg vil åbne en lille butik i det her område.
Jeg ved, at lokal markedsføring med dette unge talent vil være værdifuldt.
Dragracing?
-Hvad har du lavet? -Jeg rev mig på...
Jeg rev mig på døren, da jeg skulle ud af hans gamle bil. Klodset af mig.
Har I et tidligt morgenmøde?
Vi skal jage vildsvin.
-Jaså? -Det stemmer.
Han vil vise storbyknægten, hvordan man gør.
-I de der? -Det håber jeg ved gud ikke. De er...
-De er alt for dyre at gøre beskidte. -Bare rolig. Jeg har nogle støvler.
-Skønt. Har du lyst til at tage med? -Nej.
Shelby jager med bue. Det er for de unge.
Man løber alt for meget. Jeg vil gerne holde afstand,
så de ikke når at se mig.
-Nu ved jeg, hvad der venter mig. -Ja, det gør du.
Er Caroline og Mila stadig i Tupelo?
Ja. Resten af ugen, vil jeg tro.
Mila elsker bare det lille hus på Kent Street.
-Kan vi tale sammen, Shelby. -Ja, gør bare det.
-Har du set Trey? -Nej, ikke siden sidste uge.
-Vi har fundet hans bil. -Har I?
-Ja. Ved Firestone-fabrikken. Ødelagt. -Pokkers.
Anser I ham for savnet?
Er du okay?
Ja, vi gør os klar til at komme derud.
Har du noget at fortælle?
Hvad som helst?
Kom med det.
-Røveriet på klinikken... -Ja?
Jeg tror, det var Trey.
-Tror du det? -Ja.
Ja, og mordet. Det på lægen, som skete i går aftes.
Ja, jeg tror, at Trey forsøger at rydde op.
Jeg er bekymret, onkel Bodie.
Ja, der var mere end 100k. Det kan forandre en mands liv eller ødelægge det.
Siger du sandheden?
-Giv lyd, hvis du løber ind i Trey. -Det skal jeg nok gøre.
-Hvad var det nu, du hed? -Fred.
-Fred. En fornøjelse. -I lige måde.
Vær forsigtig med de der vildsvin. De er ikke for sjov.
De kan gøre livet surt for jer. Deres stødtand går nemt lige igennem en.
Og så ligger man der og forbløder.
Jøsses. Tak for advarslen.
Ud på jagt med jer.
Vi ses.
Ring til politiet i Tupelo. Efterlys Caroline og Mila Connors.
Find frem til Carolines pigenavn. Og så Kent Street.
Det er det, jeg har. Gør det med det samme, Ben.
-Modtaget, Bodie. -Vi ses på stationen.
Hvad spurgte han dig om?
Han leder efter fyren, du slog ihjel med affaldssækken.
Hvor er han?
Væk.
Tiden er næsten inde. Før mig hen til min bil.
Tænker du på at dolke mig eller skære halsen over på mig?
Måske begge dele.
Hvem er stridsøksen?
En, der sagde, det ikke handler om, hvor meget du svinger den, men om skarpheden.
Har jeg forstået det korrekt? Forstadsracerkører med Parkinsons
kæmper for at få styr på økonomien for sin kone og datters skyld.
Det var fandens.
Vi må alle tage til takke med det, vi har fået, tænker jeg.
Du kæmper stadig. Du kæmper stadig så godt, du kan.
-Det er det, vi gør. -Hvem er vi?
Os mennesker.
-Os alle sammen. Jeg ved det fandeme ikke. -Ikke os alle sammen.
Hvorfor fanden bekymrer du dig om det?
Efter i går aftes, efter den her forbandede uge, og du presser mig stadig?
Du har dræbt min kones bror. Du tvang mig til at slå den kvinde ihjel.
Jeg stjal penge fra de forkerte mennesker.
Jeg har fandeme forstået det.
Jeg har gjort alt, du har sagt. Jeg forsøger bare at få mit liv tilbage...
...eller det, der er tilbage af det.
Vi skal alle samme vej.
-Gælder det også dig? -Ja, det gør det.
Det er forskellen på mig og mennesker fra steder som her.
De er uvidende.
Du taler hele tiden om, hvor meningsløst alt er.
Det gør du bare for at retfærdiggøre det forfærdelige, du laver.
Hvis der findes en verden, hvor alt det her betyder noget...
...så er det den her.
..du behøver ikke være ensom. Hos Heeley Family-begravelsesforretning
står vi klar til at hjælpe dig i denne svære tid
med kvalitet, overkommelige priser og en gravsten, som du har råd til...
Dem kan man regne med.
Hvis du tjener penge på døden i en by som denne, så går det strålende for dig.
Halv pris på gravsten.
Folk dræber hinanden for små beløb, og så lægger de en sten over deres lig.
Eller ring: 424-98...
Da mine forældre døde efterlod de ikke en rød reje.
Det tog mig år, inden jeg kunne erstatte det skide trækors, kirken havde doneret.
Hvad var meningen med det?
Vi skal prise os lykkelige, hvis vi har et anstændigt hvilested, når tid er.
Noget, som fortæller: "Vi har været her."
Jeg var ni år.
Jeg kom hjem fra skole og fandt min far død på køkkengulvet.
Han havde skudt sig i hovedet med et gevær.
Men først havde han brugt to patroner på min mor, mens hun var i bad.
Retsmedicineren tog dem. Jeg så på. Jeg anede ikke, hvor han tog dem hen.
Nogle fjerne slægtninge syntes, det var bedst for alle
at kremere dem og sprede asken.
Jeg er ikke sikker.
-Hvor er de? -I sikkerhed. Det sagde jeg jo.
Det har du mit ord på.
Er det ham?
Vent lige. Hvad handler det her om?
Ved han det ikke?
Ved hvad?
Nå? Gør det.
Nej, nej.
-Jeg gjorde alt, du bad mig om. Alt -Det gjorde du.
Du sagde, du ikke dræber uskyldige. Det sagde du.
Jeg så dig slå den kvinde ihjel, Shel. Jeg var der, da du gjorde det.
For helvede!
Vi skal alle den samme vej.
Ja.
-Det var vist det. -Det tror jeg.
Tager du tilbage til New Orleans?
-Måske. -Godt så.
-Var der ellers noget? -Ja.
Fandens.
Hvad fanden, Clayton.
-Vi er i familie. -Det har vi aldrig været.
-Hej Caroline. -Hej.
-Hvad laver du herude? -Det ved jeg ærligt talt ikke.
Jeg havde brug for at være i nærheden af noget højlydt.
Det er højlydt.
-Hvordan går det med Mila? -Hun er hos mine forældre.
Alt det, hun har været igennem...
-Hun har godt af at komme lidt væk herfra. -Ja, det er godt.
Hvor er han?
Caroline... Jeg ved det ikke.
Ser jeg ham nogensinde igen?
Det håber jeg virkelig.
Skal vi lege endnu en leg?
Kun kaffe.
Okay.
Sig mig...
Hvad vil du være, når du bliver voksen?
Stille.
-Bodie. -Ben.
Det var vist det.
Hey Ben...
Du er god nok.
Tekster af: Betina Krogh Nielsen www.junefirst.tv