Kom med vognen!
Er du skadet? Hvor er det vondt? Unna vei!
- Ta meg med på soverommet! - Du må på sykehus.
Blir du ikke med?
Belle, jeg har sendt bataljoner inn i kanonild, men her
hadde jeg vært hjelpeløs.
Men det er ikke du og Dawkins.
Redd henne. Vær så snill.
Ja. Jeg lover.
- Hvem er koloniens rikeste? Si… - Norbert Fagin!
- Hvem tjente 15 000 på én dag? - Norbert Fagin!
- Nei! - Din gamle geit.
Du slår hull i hodet om du ikke er forsiktig.
Om jeg knuser skallen, kjøper jeg ny. Jeg kjøper to!
Du har kanskje 15 000 på papiret, men Uriah har ikke betalt enda.
Om han ikke betaler, gjenstår totalt null pund
- til å dekke den voksende regningen din. - Ikke vær så sur, Rotty.
Nå skal du høre.
Enda en runde på huset!
Det skitneste murmeldyret i London by Hastet rundt nær morgengry
Verden var lun Til sola gikk ned
Og nesa ble rød Og buksa ble brun
Sånn!
Lady Fanny!
Det er moren din.
Hetty, vi er tom for morfin.
Det er et kriselager på Sneeds kontor,
men det varer bare én dag, kanskje to.
Vi må rasjonere behandlingen.
- Gud bestemmer hvem som lever og dør. - I dag gjør vi det.
Sneed!
- Jeg må ha… - Det er så mye død.
Hva er poenget, Jack?
Alle bare dør.
Poenget…
Poenget, Rainsford, er at det er jobben vår.
Du må godkjenne begrenset behandling.
Vi hjelper barn før voksne.
Mange vil ikke behandles.
Så mange dør at de tror at sykehuset dreper dem.
Da må vi vise dem at det er trygt.
Og vi må finne en kur.
Jack!
Dawkins, ta lady Jane. Jeg tar meg av resten.
- Jeg vet hun har vært fæl, men… - Hun er moren din.
- Vi må ha en kur. - Jeg vet det.
Få lever ikke lenge nok til å prøve en kur,
og halve avdelingen nekter behandling på grunn av overtro.
- Hun nekter også behandling. - Du må behandle de andre, ikke meg.
La meg si det rett ut.
Du er døende.
Du kan velge å gjøre det hjemme, alene,
eller du kan velge å tjene byen med et godt eksempel.
Vis folket ditt at behandlingen er trygg.
Og om behandlingen mislykkes?
Da dør du.
Men du dør uansett. Dette er en sjanse.
En sjanse til å redde livet ditt og byen din.
Hvorfor hører jeg på en straffedømt?
Fordi jeg også er en pokker så god lege.
Og du er pasienten min.
Ja. Greit.
Jeg gir deg min beste seng. Den har fin utsikt til morgensolen.
Belle?
Jeg må ha tak i professoren. Det haster.
- På rommet hans. - Takk.
Jeg vil ha alt vi vet om saken, samme hvor obskurt.
Utenom morfin og kalomel, hva mer sinker sykdommen?
Årelating fungerte bra i London.
Hvorfor årelate når de alt mister væske?
Det stimulerer blodomløpet og letter tilstopping rundt hjertet.
Du har også urtete. Alinta tok den med fra Elbow.
Det hjelper om de holder den nede, men de fleste klarer ikke.
Jeg tror dere alle har delvis rett.
Når du årelater pasienten, hvordan ser blodet ut?
Jeg skal vise deg.
Hetty, kan du rulle opp ermet?
Ja.
Det er cyanotisk.
Blodet er for mørkt og tykt. Det betyr at det mangler noe.
- Finner vi ut hva… - Blodet kan føre til en kur.
- Jeg kan hjelpe. - Ja. En serum-spesifikk tyngdekraftsprøve
sier oss hva som mangler.
Professor!
Unna vei, damer. Professor!
Professor!
- Unnskyld. - Nei. Det gjør ikke noe. Slapp av.
Jeg bor med Fagin, så…
Vær så god.
Var det her du var?
Romerbrevet 6:23.
"For syndens lønn er døden."
Hvorfor er du så snill med meg?
Jeg er legen din.
- Du vil ha noe. - Nei.
Datteren min.
Hun har gått over til Boxer nå, så…
…du trenger ikke bekymre deg for at jeg skal vanære henne.
- Å? Så hvorfor… - Som sagt er jeg legen din.
Og du er ikke frisk.
Hva har du til meg?
Fagin fingerte eksplosjonen med dette.
Den slu drittsekken. Jeg visste han pønsket på noe…
Jeg vil ha pengene mine.
Hent dem.
Skitne lille Judas.
Trodde aldri at en så beskjeden mann som meg skulle spise med en hertug.
Om bare mor kunne se det.
Jeg vil ha skipene mine i havn, Deres Nåde.
Du må få broren din eller kona hans til å åpne dem.
Det kan bli vanskelig.
De er sta. De nekter å åpne havnen
til det ikke er flere tegn til kolera i kolonien.
Du må finne en løsning.
Jeg må laste Mr. Fagins salpeter på skipene mine.
Det er ikke vits. Salpeteren finnes ikke.
Fagin fingerte eksplosjonen.
Leverandøren din er en kjeltring.
Det setter meg i en svært uheldig stilling. Ikke sant?
Uten salpeter klandrer selskapet meg for forsinkelsen i våpenleveranser
til de modige guttene som kjemper hvor enn de kjemper.
Få åpnet havnen i dag
så jeg kan forlate denne syndige kolonien full av ondskap og tyveri,
ellers tar jeg deg med hjem i syltetønna mi.
Akkurat.
Og hva vil kirken?
Jeg vil at Fagin skal dø.
Jeg dreper ham gjerne for deg, om det hjelper.
Men du er en kirkens mann.
Så jeg kan tilgi mine egne synder.
Forhåpentligvis inkluderer de litt drap.
Fanny, skatt, kan du hente flere puter til meg?
Ja, så klart.
- Janey. - La meg være, Richard.
Gjerne.
Når du har åpnet havnen.
Du vet jeg ikke kan før koleratrusselen er over.
Jeg er redd du må…
ellers sier jeg sannheten til Belle.
Blodet er for tykt.
Hva mangler det?
Du klarer dette.
- Har dere lett gjennom hele sykehuset? - Ja.
Han kan ikke ha dratt.
Vi har menn overalt.
Med mindre…
Si til Bramwell at han har kommandoen. Hjelp sykepleierne med de døde.
Ja.
Fanny, skatt.
Liker du onkelen din?
Nei. Er det stygt?
Nei.
Jeg trenger din hjelp til å lage noen dokumenter.
Det føles fælt, Mr. Fagin.
For alle sammen, Smike.
Du burde uansett ikke drikke så mye i din alder. Noen halvlitere går bra.
Men spis litt av denne paien.
Da føler du deg bedre.
Jeg sa til Darius at Salte-Peter-eksplosjonen var falsk.
- Gjorde du? - Unnskyld.
Fikk du betalt?
Ja.
Du passet bare på deg selv. Ingen skam i det.
Jeg har alltid sagt at du har potensial.
Men det gir meg et stort problem.
Jeg ville ikke at de skulle skade deg, men de vil drepe deg.
Akkurat.
Jeg kan ikke si at det ikke er en plage.
Ligg unna paien min.
Og ta deg sammen, din sutrekopp!
De kommer.
- Ut bakveien! - Pokker ta.
Hvor er Norbert Fagin?
Skill lag!
- Vent, Flashy! - Kom igjen!
- Jeg har sting. - Fort!
Det er brutalt!
Fagin?
Har deg, din lille dritt.
Skal vi gå og finne Fagin?
Det er vanskelig å kjenne.
Si fra…
når jeg nærmer meg døden.
Du gjør det nå.
Jeg må treffe Belle.
Hvor er hun med prøveresultatene?
Her. Gravimetrisk testing av blodet med Herman og Jaenichens metode
viste unormalt høy tetthet.
Kjemisk analyse med O'Shaughnessys prosedyre viste mangel på
- natriumklorid og bikarbonat. - Ord.
- Blodet må ha mer salt og vann. - Hun må ha saltløsning.
- Hun kaster det opp. - Vi vet hva som trengs.
Kroppen må bare ta imot.
Kanskje vi kan finne på noe som presser seg forbi spiserøret og ned.
Vi har ikke tid.
Vi setter det i blodåren. Direkte i blodet.
- Intravenøst? - Ja.
Nei. Vi gjør aldri det, og med god grunn.
Endrer du blod-vann-forholdet for mye, dør han av osmotisk sjokk.
Det er hennes siste sjanse.
Gjør det.
Er du sikker?
Var du sikker da du skar i min datter?
Nei.
Det var den eneste sjansen til å redde henne.
Og det samme er sant nå.
Så gjør det.
Hvor mye bruker du?
- Rundt to liter? - Ja, jeg tror det.
- To liter? Ikke milliliter? - Stoler du på meg?
Ja.
To liter.
Start strømmen.
La meg være alene med lady Belle.
Det er noe jeg må fortelle deg.
Fagin!
Kom frem, hvor enn du er!
Ro deg ned.
Rainsford.
Hva gjør du her nede, professor?
Glem det. Ta noen blodboller og hjelp meg…
Rainsford, kjære gutt,
bli med meg. Jeg skal ta meg av smerten.
LIKHUS
Det er ingen prest her.
Nei.
Jeg må skrifte for deg.
- Nei, mor. Jeg er redd… - Du må. Det gjelder deg.
Si det.
Guvernøren er ikke faren din.
Hvem er det?
Din onkel Dickie.
Er det derfor han er her?
Jeg møtte ham da jeg var 19.
Han var elegant. Kjekk.
Han rev meg med i noe jeg trodde var kjærlighet,
og han fridde på det venetianske ballet. Jeg…
ga etter for fremstøtene hans.
Det skjedde kun én gang.
Jeg trodde vi skulle gifte oss, men han halte ut tiden.
Jeg var panisk.
Livredd.
Så rømte han til Ceylon og kom ikke tilbake.
Han brøt forlovelsen vår
og ruinerte meg,
en fallen kvinne, gravid med deg.
Men selv så grusomme de dagene var,
tenkte jeg på deg…
…som vokste inni meg, og hjertet mitt svevde.
Før…
graviditeten vistes,
giftet moren min meg bort til Dickies snille,
intetanende bror.
Far.
Vet han det?
Nei.
Hvordan kunne du?
Jeg var ung. Jeg trodde jeg var forelsket.
Hvordan kunne du skille meg og Jack etter det du har gjort?
Jeg så deg gjenta historien min, og jeg ville beskytte deg.
Og ikke la verden såre deg som den såret meg.
Det var det beste i livet mitt.
Belle, vær så snill.
Prøv å forstå.
Jeg gjør det.
Jeg gjør det. Jeg forstår deg nå.
Takk, skatt.
Skatten min.
Vær så snill. Aldri si det til faren din.
Edmund.
- Elskede. Jeg… - Janey, hysj.
Hysj, Janey. Jeg har alltid visst det.
Og jeg elsket deg mer for det.
Og jeg har elsket Belle som min egen.
Jeg vil alltid være datteren din.
Alltid.
Janey, hvorfor sa du det til henne, etter så lang tid?
Hvorfor betød det noe?
Dickie utpresset meg.
Jeg ville at hun skulle høre det fra meg først.
- Jeg skal gi ham juling. - Nei, elskede.
Bli hos meg, er du snill.
Han vil få som fortjent.
Mor.
Mor, du har roser i kinnene.
Jack!
Jack, det fungerte!
Han er her nede et sted, Mr. Heep. Jeg kjenner lukten.
Det er best du kommer, Fagin…
…ellers skyter jeg jyplingen.
Fagin!
- Vi må hente Flashy. - Nei!
Han skyter deg i hodet. Vi trenger en plan.
Pokker! Hva er det?
Planen min.
- Jeg dekker deg. - Hva?
Nå! Løp! Kom igjen!
Flashy!
Vi må hente gamlingen.
Kom igjen.
Tre, to,
én!
Professor! Hva gjør du?
"Du ble en fyllik,
og nå er du edru og et vrak.
Du trenger ikke operere. Noensinne."
- Husker du det? - Unnskyld.
- Jeg husker det. - Unnskyld. Vær så snill.
Men jeg har godt nytt.
Du vil bli stolt av hvor flink jeg har blitt til bukoperasjoner.
- Det går bedre uten alkohol. - Hva gjør du? Vær så snill.
Vær så snill, la meg gå, professor. Du er ikke slik!
Det stemmer.
Jeg var en genial mann.
Og da sønnen min døde, var jeg omtåket av sorg.
Og da jeg våknet, var jeg svekket.
Og dere hadde gått videre til bukoperasjoner.
Kompleksiteter jeg aldri hadde mestret.
Hadde du spurt, ville vi lært deg det.
- Lært meg det? - Ja.
Dere gjorde narr av meg!
Nei, jeg kunne ikke spørre dere.
Dere hadde presset meg ut av sykehuset.
Broren min trenger meg.
Han har magekreft, og den må fjernes.
La meg hjelpe deg.
Vi opererer ham sammen. Du og jeg.
Nei, jeg stoler ikke på deg. Det må bli meg,
- så jeg må øve. - Professor, vær så snill.
Jeg har pasienter å ta meg av! Sykehuset trenger meg!
Vær så snill!
Professor!
Åpne den pokkers døra!
Vær så snill!
Dårlig kne?
Og du, inspektør Boxer, like avvisende som de andre.
Du overså meg også. Bare en fomlende gammel narr, hva?
Ikke verdig mistanke engang. Det var uvørent.
Mor, du ser mye bedre ut.
- Takk, alle skattene mine. - Dodge!
Fagin, ikke nå!
Jeg trenger hjelp!
Ut!
- Jeg har en pasient. - Det står om livet.
- Det gjør alt! - Dodge, vær så snill.
Du må drepe meg.
Hvor er han? Hvor er Fagin?
Drittsekken stakk av.
Vi inngår en byttehandel. Deres liv for hans.
- Høres det rimelig ut, Mr. Heep? - Selskapet tillater det.
Jeg må ta med meg et hode.
Helst Mr. Fagins, men et av disse tre duger.
Herlig.
Ta meg med til ham.
Jeg trenger noe som sinker hjertet litt,
- så jeg ser død ut. - Hva babler du om?
En slags medisin, eller… Jeg vet ikke. En trylledrikk.
- En trylledrikk? - Ja, som i Romeo og Julie.
Heksebrygg. Bare sånn kan jeg få Cracksworth
og den fæle magepisseren til å gi seg. De har blitt gale, Dodge.
De skyter i Elbow.
Jeg har ikke tid til denne dumskapen.
Lady Jane er på dødens rand. Det er koleraepidemi.
Jeg prøver å holde styr på sykehuset med bare nevene,
- og du vil jeg skal fingere døden din? - Dreper du meg ikke, er jeg død.
Så om du kan ta deg tid, hadde jeg satt pris på det.
Du skylder meg jo det.
- Skylder deg det? - Ja.
Jeg skylder deg ikke et rødt øre.
Jeg har stilt opp for deg siden jeg fant deg i snøen!
Jeg stjal deg fra mannen med ljåen den kvelden.
Våknet om morgenen med bakrus og en smårolling som kravlet på gulvet.
Og nå sier du at du er for opptatt
til å hjelpe meg med noe enkelt, din utakknemlige snørrunge,
når jeg har vært klippen din.
Når jeg har vært konstanten.
Ja, en konstant plage!
Du er en uansvarlig, grådig kjeltring!
Alt du har gjort for meg, er å ødelegge sjansen til en fremtid med Belle!
Men jeg trenger deg ikke lenger, Fagin.
Jeg vil ikke ha deg.
Janey. Føler du deg bedre?
La oss ikke late som om du bryr deg.
En ordre om å åpne havnen og et gjeldsbrev på 20 000 pund.
Jeg trenger signaturen din for å bekrefte at du har mottatt det.
Veldig snilt.
Farvel, Janey.
Tviler på at vi får se hverandre igjen.
Jeg mistenker at det er sant.
Jeg håper du dør alene og uelsket.
Din ramp!
Ikke gå nær kona og døtrene mine igjen.
Det skal jeg ikke. Tjue tusen pund sørger for det.
Tilståelse av utpressing av en embetsperson. Mamma.
Og du forlater kolonien, eller straffes med døden.
Din ondskapsfulle lille heks! Du sa det var en kvittering.
Du skulle lest den nøyere.
Og du skulle ikke vært så fæl mot mor.
Jeg drepte Phineas, og jeg dreper deg også om du rører meg igjen.
Dere er gale!
Dere er gale alle sammen!
Belle, ikke la dem gjøre dette mot meg.
Far, går det bra med hånden din?
Ja, det var verdt det, skatt.
- Hertugen er forvist fra kolonien. - Edders?
Kast ham ut, konstabel.
Edders.
Edders!
Mente du det du sa i sted?
Trenger du meg ikke? Vil du ikke ha meg her?
Ja.
Akkurat.
Gjør meg denne siste lille tjenesten,
så ber jeg deg aldri om noe mer igjen.
Det blir farvel for godt.
Er du sikker på at du vil?
Jeg har aldri laget det før, så det er mulig at du ikke våkner.
Det er enten dette eller hodet i en syltetønne.
Kom igjen.
Gjør det!
Skulle ønske jeg aldri hadde sett det skitne lille fjeset ditt.
Jeg er ikke så sikker nå.
Hva står det på flasken?
Farvel, Fagin.
Jeg tror vi må tilbringe mye mer tid sammen, som familie.
Og feire at du er bedre.
Det fungerte.
Bra jobbet, løytnant.
Vi har en kur mot kolera, Hetty.
La oss spise kake.
Samle så mange intravenøser som du kan.
Er på saken alt. Siden du fikk ideen, satset vi på at det gikk.
Vi kan til og med bake den sammen.
Jeg tror det blir fint med stekt kylling,
- med alt tilbehør. - Ja.
Hei, gutter. Trenger dere en kirurg?
Tilfeldigvis gjør vi det. Våre døde av kolera.
Jeg tjente på Bellerophon i Sevastopol.
Kapteinen tar nok gjerne imot deg.
- Når seiler dere? - Dolphin seiler ved høyvann.
Jack!
Drar du?
Hetty, beklager. Jeg bare…
Belle og jeg… Verdenene våre er bare for forskjellige. Jeg skjønner det nå.
Ikke gjør dette, Jack. Vi trenger deg her.
Det vil alltid være for vondt for meg å være her.
Jeg kommer til å savne deg veldig.
Og jeg deg.
Du er noe av det beste ved dette stedet.
Har du det bra?
Veldig bra. Jeg har det, skatt.
Her, mor. Kalomel og kalk. Det hjelper mot kvalme.
Takk, skatt.
Mor.
Belle.
Jeg er lei for det som skjedde med deg og dr. Dawkins.
Og…
…for det jeg gjorde for å så splid mellom deg og dr. Dawkins.
Takk.
Jeg har snakket med faren din, og…
Ja. Gitt at dr. Dawkins reddet byen og min elskede kone…
…er han herved benådet.
Far. Takk.
Om du vil være sammen med ham, står jeg ikke i veien for deg.
Belle.
Jeg vet ikke om vi…
Herregud. Han er så…
Belle Elizabeth Fox, jeg har jaget dette øyeblikket hele livet,
og om du kaster det bort, tilgir jeg deg aldri.
Dette er ekte kjærlighet.
Herregud, Fanny. Du har rett.
Hvor er Jack?
- Han skal verve seg til Marinen igjen. - Når? Hvorfor?
For litt siden. Kan du klandre ham?
Jack er en bra mann.
Han tror bare ikke han er verdig å være en del av din verden.
Dolphin seiler ved høyvann.
Du bør løpe.
Om han er noe sted, er han her.
Hvor er Fagin?
Han er på venterommet, men jeg kan ikke slippe dere inn.
Ingen puls.
Jeg skaffer en dødsattest fra en av legene.
Slipper å bære et kolerabefengt hode hjem i en tønne.
Er…
Er det alt?
Ett dødsfall for ett tap. Regnskapet er i balanse.
Nei! Det er det pokker meg ikke!
Han må få som fortjent!
Mr. Heep, er du sikker på at du ikke vil ha hodet hans?
Vi må begrave ham.
Ja.
"Håper dette hjelper dere gutter og Rotty med å komme unna.
Vi sees på den andre siden.
Deres gamle venn, Norbert Fagin."
Fint å ha deg med oss.
Forbered dere på å sette seil.
Herregud. Hjelp!
Unna vei! Vær så snill!
Beklager!
Jack!
Hvor er HMS Dolphin?
- Seilte nettopp. - Hvor?
Rio de Janeiro.
Rio de Janeiro?
- Når går neste skip? - Ikke før om en måned.
Belle?
Hva var det for?
Du forlot meg!
Jeg prøvde.
Men jeg elsker deg for høyt.
Jeg elsker deg også, din geniale idiot.
Hallo? Er det noen der?
Jeg ba deg sinke hjertet mitt, ikke gjøre meg til markeføde, din dust!
Dodger!
Oversatt av: Heidi Rabbevåg