Britannia.
I dette rige begik De Hellige Riddere af Liones et statskup,
og startede en konflikt, der endte i en hellig krig
mellem gudindeklanen og dæmonklanen.
Men med indblanding fra de legendariske helte,
kendt som De Syv Dødssynder, blev krigen afsluttet.
Denne historie finder sted 16 år senere.
EN NERVEPIRRENDE UDFORDRING
Det bliver også hårdt i morgen.
Sov godt i nat, så I ikke er trætte.
Jeg ved ikke, om jeg kan sove.
Jeg har nerverne uden på tøjet.
Så lad mig give dig et sjovt emne!
Det lyder godt! Hvad er emnet?
Hvad med, at vi alle finder på navne til mit sværd og min særlige handling?
Jeg begynder at føle mig søvnig.
Lad os sove.
Hvad?
Lad os tænke over det en dag, Percival.
Hvornår skal vi gøre det? I morgen?
Er der nogen,
der kalder på mig?
Hvem er du?
Hvordan kender du mit navn?
Var hun
en brud?
Bjergbestigning om morgenen
er ret hårdt.
Vi er næsten oppe på toppen.
Så er det nu!
Lad os sprinte hele vejen til toppen!
I må ikke slå mig!
Vi klarede det!
Hvordan går det?
Kan I se Liones?
Det vil nok tage fire dage at nå Liones' side af bjerget.
Så gør jer klar.
- Fire dage? - Fire dage?
Lad mig undskylde på forhånd.
Det kan tage dobbelt så lang tid på grund af mig.
Så kan du sidde på min ryg.
Percival!
- Så, så. - Opbyg først jeres udholdenhed.
Gå i forvejen, alle sammen!
Hvad er der galt?
Jeg skal tisse!
Også mig!
Hvorfor går du ikke med dem?
Jeg er okay.
Hey, Percival.
Hvad?
Hey, venner! Herovre!
Har I fundet noget?
Hvad er det?
Det er tydeligvis en landsby.
Se! De har set os.
Virker de ikke lidt mærkelige?
De giver mig myrekryb.
Jeg fornemmer magi fra hele landsbyen.
En uhyggelig landsby med en mystisk magisk aura...
Men det er en landsby!
Det virker interessant!
Tid til noget rigtig øl!
Hey, venner!
I der!
Hvad laver I her?
Hvem er du?
I må ikke gå derhen.
Landsbyen er farlig.
De er seriøst nogle ballademagere.
Sin!
Vent! Du kan heller ikke vende tilbage!
Hvad mener du?
Hvad er der med den landsby?
Det er slet ikke en landsby.
Det er en hule med monstre!
Se!
Jeg vidste ikke, her var så mange!
Og de giver os en varm velkomst.
Hej! Jeg hedder Percival.
Jeg er på vej til Liones.
Vi er tørstige.
Er der et spisested i landsbyen?
Vi har ingen spisesteder,
men vi har noget at drikke, som vi laver her i landsbyen.
Velkommen, rejsende.
Jeg er Ardd, jeg er jæger.
Det er min ven Kellie.
Vi er også vogtere, der patruljerer i området,
så rejsende ikke kan nærme sig landsbyen.
Hvad mener du med, at landsbyen er en hule med monstre?
Hvad jeg mener? Jeg mener det, jeg sagde.
Der var ingen landsby i første omgang.
Men for lidt over ti år siden
kom de svin fra et eller andet sted og begyndte at bo der.
Det er sandt, at landsbyen har en sær atmosfære.
Men for mig virkede de som almindelige mennesker.
Jeg så det!
Da en landsbyboer gik uden for landsbyen,
forvandlede han sig til et monster!
Og rejsende, der besøger landsbyen, forsvinder bare.
I må ikke komme tæt på den.
Men det er vi nødt til.
Vi må hurtigt fortælle det til de andre.
Nej! Det er for farligt!
Hvis det er farligt, så skal vi gøre det.
De er vores kære venner!
Jeg beder dig.
Fortæl os, hvad du ved om landsbyen!
Venner...
Det smager godt, men det har en særlig smag...
Landsbyboerne har lavet det, baseret på en drik i Britannia.
Findes der en drik med den farve?
Men jeg kan godt lide det.
Når alle smiler, får man også lyst til at smile.
Men alle er godt nok stille.
De kan bare ikke tale Britannias sprog.
Er det ubelejligt, hvis I ikke kan kommunikere med ord?
Selvom vi ikke kan kommunikere med ord,
kan vi være venner, hvis vi kan nå hinandens hjerter.
Godt sagt.
Bedstefar sagde, at han tænkte det,
da han opfostrede mig som baby alene.
Så du kopierede bare din bedstefar.
Hvis du prøver, kan du få så mange venner, du vil.
- Sandt... - Hej, gamle mand.
Hvem fanden er du?
Jeg ved, du har skygget os fra Cant med spioner.
Svar mig.
Er du ude efter Percy, stykket af Mørkets Kiste,
eller begge dele?
Hør. Du overtænker det!
Alle i landsbyen er søde, Sin.
Sin?
Hedder ræven det?
Ræven Sin...
Jaså.
Hvad er så sjovt?
Den, der kaldes Sin, jeg vil gerne have en privat samtale med dig.
Hvad siger du?
Hvorfor ikke?
Sin?
Bare rolig.
Lad os invitere vores gæster på middag.
Det er lækkert!
Men det smager underligt!
Det smager underligt!
Men det er lækkert!
Nu jeg tænker over det, har vi ikke spist noget, siden vi forlod Cant.
Gad vide, hvad Anne og Nasiens laver.
De burde spise med os.
Må jeg få mere?
Så vil jeg have mere kød!
De spiser vist meget mere.
Jeg vil gerne vise, hvad jeg kan.
Jeg er imponeret.
Du gennemskuede min forklædning.
Han var vist træt efter en lang rejse.
Kan I se, hvad der omgiver hele landsbyen?
Havesten?
De svin går aldrig uden for dem.
Hvis de gør det, får de deres oprindelige form igen.
Er det en slags barriere?
Nemlig.
Det uforsigtige monster, jeg så,
fik skældud af landsbyens overhoved bagefter.
Landsbyens overhoved?
Se.
Det er den gamle mand, der er meget større end de andre.
I så fald er det nok ikke en mulighed at lokke dem ud af landsbyen.
Hvad skal vi gøre?
Vi går efter landsbyens afgudsbillede.
Det er den sære sten i midten af landsbyen.
De rengør den jævnligt.
Den må være meget vigtigt for dem.
Vi smadrer den, og når hele landsbyen er i oprør...
Nemlig.
Så redder vi jeres venner.
Jeg ved ikke, om det er så nemt.
Nasiens?
Bare rolig.
Jeg prøver at få deres opmærksomhed, så I kan snige jer ind i landsbyen.
Hvis du gør det, er du også i fare.
Hvorfor gøre så meget for at hjælpe os?
Ja, god pointe.
Tja...
Vi har lige mødt hinanden.
Det er naturligt, at I er skeptiske.
Jeg havde en datter.
Hun ligner dig, Anne, med smukt blåt hår.
Hun hed Connie.
Vi levede et lykkeligt liv sammen, men...
Da Connie var lille,
blev vores landsby angrebet af et monster.
Derfor påtog jeg mig opgaven som vogter.
Jeg er blevet lovet, at jeg kan se min datter igen, når arbejdet er gjort.
Derfor er det også for mig.
Hvad er din yndlingsting, fader?
Selvfølgelig er det dig, Anne.
Jeg er gladest sammen med dig.
Han er i orden.
Han lyver ikke.
Hr. Ardd, tak, fordi du delte det med os.
Lad os skynde os!
Måske kan jeg ikke komme forbi barrieren, fordi de er mistænksomme.
Vi tager den herfra.
Pas på jer selv.
Held og lykke, børn.
Alt afhænger af jer.
Hallo, monstre!
Herovre! Se denne vej!
Jeg ved, hvad I virkelig er!
Skynd jer væk fra bjerget!
Kom nu!
Af sted!
De er så besværlige.
Mener du de andre to?
Det er ikke Donny.
Problemet er Percival.
På trods af det, der skete i Cant,
har han ikke lært at være mere forsigtig.
Det er helt sikkert det, der kendetegner Percival.
Hvis han vil være Hellig Ridder,
skal han kunne træffe velovervejede
og præcise beslutninger og handlinger i enhver situation.
Bagtaler du din ven på et tidspunkt som dette?
Jeg bagtaler ham ikke.
Jeg påpeger bare, at denne hændelse vil demonstrere min værdighed
som leder for alle.
- Donny! - Donny!
Hvad skete der?
Anghalhad, gå hen til afgudsbilledet!
Kom så, Sylvan!
Donny!
Mit hoved!
Hvad har de gjort ved dig?
Råb ikke.
Det gør ondt i hovedet!
Fandens!
Hvad er det?
Nej, Anne.
Selv hvis jeg går derud, bliver jeg bare fanget sammen med ham.
Jeg må smadre billedet hurtigt!
Jeg er kun lige begyndt!
Der er afgudsbilledet!
Er hr. Ardds antagelser korrekte, vil landsbyboerne forvandles
når afgudsbilledet smadres, og det vil skabe kaos.
Kom nu, Sylvan. Lad os gøre det!
Jeg belønner dig med en lækker gulerod senere!
Så er det nu!
Træk!
I har bare at takke mig,
Percival, Donny og Sin!
Jeg lover at redde jer alle!
Træk!
Tag den!
Du er stærk!
Percival!
Donny? Har du det bedre nu?
Takket være Nasiens har jeg det fantastisk.
Pyha, den fik mig!
Den drik var lækker, men måske var min krop ikke enig i det.
Hvad laver du her, Percival?
Jeg lærte dem sumo!
Hør her. Dolchomonte er virkelig stærk!
Dolcho, hvad?
Tænk, at du fandt ud af, hvad han hed.
Det kom bare til mig, da vi legede sammen.
Dolchomonte kan lide sumo.
Hvad? Jeg forstår det slet ikke.
Udtalen er sær.
Den er meget anderledes end sproget i Britannia.
Virkelig?
Hvad er det for et sprog?
Er det ikke sproget i Britannia?
Nej, det er ej.
Det er dæmonklanens sprog.
- Han sagde... - Vent.
Vent!
Hvorfor taler du deres sprog?
Hvad?
Gad vide hvorfor.
Hvis jeg ikke kan fuldføre missionen, kan jeg ikke blive Hellig Ridder.
Træk!
Den bevægede sig!
Træk!
Vi er der næsten!
I lader alle til at kunne lide drengen med vingerne.
Han er virkelig en interessant og sær dreng.
Hvad er det?
Genstanden opfører sig unormalt.
Knus de onde, og hjælp de svage!
Forsvar det, du holder af, med dit liv!
Jeg gjorde det...
Hvad pokker?
Hvad skete der?
Det kom bag på os, ikke, Dolchomonte?
Vidunderlige børn.
De har brudt den vederstyggelige barriere!
Straf dæmonklanen med blod!
Tiden er inde til, at vi mennesker tager Britannia tilbage!
Var de monstre?
De er alt for store! Helt ærligt!
Hvad laver Sin?
Percival? Donny? Bare I er i sikkerhed.
Anne!
Percival? Heldigvis...
Slip dem alle tre fri lige nu!
Hvis du spiser dem, tilgiver jeg dig aldrig!
Bare rolig, Anne.
Dolchomonte er vores ven.
Undskyld mig?
Det er forståeligt, at de er overraskede.
Det er også første gang, jeg møder denne race.
Men det mest overraskende var...
Folk kalder mig altid et lille barn, så...
Jeg misunder dig!
Hvorfor taler han deres sprog?
Godt spørgsmål.
Hvorfor kom vi her?
Vi knuste bare deres afgudsbillede
og ophævede illusionsbesværgelsen, der fik dem til at virke menneskelige...
Det tror jeg.
Og en ting til.
I lod en fjende trænge ind.
Overhoved!
Ældste.
Han kalder ham den ældste.
Er det kun ham her, der er menneske?
Undskyld. Der var vist lidt forvirring.
Men vi er ikke jeres fjender...
Jeg talte ikke om dig.
Så er det nu,
I monstre og jeres leder!
Hvem er det?
Den stemme, er det hr. Ardd?
Den påklædning!
Jeg er Ardbeg, Hellig Ridder i kong Arthurs tjeneste!
Jeg har ventet længe på denne dag og dette øjeblik!
Jeg vil straffe jer alle fra dæmonklanen!
TRÆNGT OP I EN KROG
Tekster af: Tine Gietema-Jensen