«Надія», кажеш?
Магія, яка перетворює емоції інших на власну силу?
Неймовірно!
Здається, я тебе трохи недооцінив, Персівале.
Але тобі лише вдалося виграти трохи часу,
а ситуація залишається незмінною.
Це місто незабаром буде припинить існування, і ритуал почнеться.
СІМ СМЕРТНИХ ГРІХІВ: ЧОТИРИ ЛИЦАРІ АПОКАЛІПСИСУ
ЮНІ ГЕРОЇ
Не дайте нікому втекти й принесіть у жертву всіх!
Ми повинні активувати Труну вічної темряви за будь-яку ціну!
Ні! Не їж мене!
Що?
Дарак, жертвоприношення готові?
Ритуал уже давно готовий.
Річ у тім, що... Я не знаю, що відбувається...
У чому річ?
На нас раптом вчинили загадковий напад,
і істоти падають одна за одною!
Хто саме? Скільки їх?
Я не знаю.
Про них нічого не відомо, ні їхніх імен, ні їхньої кількості!
Гей, що сталося?
Це ти зробив?
Монстрів хтось перемагає!
Чи може це бути орден Святих лицарів?
Сін, мабуть, викликав підмогу. Він неймовірний!
Айронсайде, ти програв!
Дійсно, схоже, що так.
Дивовижно, наскільки ти виріс за такий короткий термін, Персівале.
Я впевнений, що Варґіс теж хотів би бачити твої героїчні вчинки.
Ти не маєш права так говорити, коли сам вбив дідуся!
Так.
Хоча це була моя місія, я це зробив. Я вбив Варґіса власноруч.
Ба більше, я намагався вбити тебе, сину, двічі.
Але я, мабуть, більше ніколи тебе не побачу.
Я нестиму відповідальність за провал моєї місії і, ймовірно, буду страчений.
Ось на що я заслуговую.
Хоча я лише виконував накази свого пана, я збочив із морального шляху.
Сину мій, дозволь мені востаннє уважно подивися на твоє обличчя.
Щоб я міг принаймні уявити його перед самою смертю.
Не дай йому обдурити себе, Персівале!
Цей чоловік сповнений чорної брехні!
Йому бракує почуття провини, жалю, каяття чи любові.
Тепер, коли його ритуал був перерваний, він думає лише про те, як тебе вбити.
Яке ж надокучливе дівча!
Саме так.
Я неодмінно виб’ю з тебе життя тут і зараз, Персівале!
Я не дам тобі втекти!
Яка неймовірна швидкість!
Віра кожного в мене дає мені сили!
Припини бігати!
Я досі відчуваю оніміння!
- Дим. - Дим.
Димова завіса?
Не варто мене недооцінювати! Я легко можу передбачити твої кроки!
Персі, не намагайся вступити у справжній бій із цим виродком.
Май на увазі, що він щонайменше вдесятеро сильніший, ніж ти собі уявляєш.
Поки Айронсайд поруч із Труною, наш діапазон пересування буде обмежений!
Твоя правда. Якби ми тільки могли відсунути його подалі від труни.
Донні!
Га? Що таке?
Як довго ти плануєш тікати від мене?
Гаразд! Я покінчу з цим наступним нападом!
Персівале, тобі мене не перемогти.
Я це знаю.
Але...
Але я той, хто переможе в цій сутичці, Айронсайде!
Треба взяти хоча б це.
Ось так виглядає Айронсайд.
Це батько Персіваля!
СІМ СМЕРТНИХ ГРІХІВ: ЧОТИРИ ЛИЦАРІ АПОКАЛІПСИСУ
Як ти смієш, Персівале. Хоч ти й ні на що не здатний невдаха.
Ти справді вважаєш, що цим зірвав наші плани?
Я лише маю вбити вас усіх
і знову відновити Труну вічної темряви.
І взагалі, людей більш ніж достатньо
для жертвоприношення в Британії за межами Сістани.
Зрештою, вам лише вдалося на мить зупинити ритуал.
Я неодмінно виб’ю з вас життя прямо тут.
На жаль, саме тут ти й повинен зупинитися, Айронсайде.
Хто це? Він із Айронсайдом?
Звідки він узявся?
Відпусти мене, Мортлаху.
У мене страшенно поганий настрій.
Не засмучуйся.
Я розумію, що ти розчарований тим, що ритуал зірвано.
І твоє почуття обов’язку зупинити одного з Чотирьох лицарів Апокаліпсису,
на якого ти наштовхнувся, не реалізувалося.
Але проблема в тому,
що є таємничий ворог, який знищив усіх істот у місті.
Ти розкрив його особу?
Ні. Але я можу здогадатися.
Те, що ти викликав, було істотами вищого рівня.
Ворог має можливість знищити їх усіх в одну мить.
Якщо є хтось із таким рівнем влади, він повинен бути...
одним із легендарних героїв, Сімох смертних гріхів,
або когось на рівні з ними.
Він щойно згадав про Сім смертних гріхів?
Неможливо!
Якщо так, то ми самі в небезпеці.
Думаю, було б розумно поки що відступити.
У нас немає іншого вибору.
Я раптом почуваюся виснаженим.
Я повністю знесилений.
Я відчуваю, що можу збожеволіти.
АХА-ХА-ХА-ХА-ХА-ХА-ХА-ХА
Фу, я думав, що помру!
Та одного разу він таки помер.
Але ми відстоювали свої позиції проти ворога, що набагато сильніший за нас!
Ми не відстояли свої позиції.
Ми навіть і нігтя його не варті.
Без Персіваля нас би вже всіх знищили.
І не забуваймо, що ти сам утік, коли було найважче!
Я шкодую про це, зрозуміло?
Ні.
Ми всі разом працювали, щоб зупинити його!
Донні, Насієнсе та Енн, ви зробили це все можливим!
Енн!
Батьку!
Хвала богу, ти в безпеці.
Вибач.
Я не намагалася зрозуміти, чому ти слухався того чоловіка.
Місія виконана, так?
- Сіне! - Сіне!
Скажи, хто переміг монстрів?
Яке підкріплення ти залучив?
Ти справді покликав тих легендарних злочинців?
Хочеш, щоб я розповів?
- Так, прошу! - Так, прошу!
Я покликав своїх лісових друзів.
Що?
Думаєш, ми повіримо в цю брехню?
Твої лісові друзі дивовижні!
Що це за тварини? Вони великі? Якого вони кольору?
Вони червоні й більші за тебе.
- Ти все це вигадуєш, чи не так? - Овва!
До речі, про велике, мій плащ! Поглянь!
Що за роззява!
Тепер усе знову в нормі!
Він став величезним лише зовсім нещодавно!
Думаю, він, мабуть, змінив розмір у відповідь на твою магію.
У тебе спину видно!
Персівале!
Я радий, що він такий, як завжди.
Персіваль по-справжньому схрестив мечі
із власним батьком, хоча той убив його дідуся.
О, ні!
Що? Що таке?
Какавельки підступають.
Піди деінде і зроби вже свої справи!
Вони вже близько!
У нього в голові дійсно порожньо, еге ж?
Не знаю.
Той виродок...
був схожий на дідуся.
І ти повернувся з ганьбою,
сер Айронсайде.
Як цікаво.
Чотири лицарі Апокаліпсису, кажеш?
Ваша Величносте, я не вірю, це просто смішно.
Коли зустрінешся з ним наступного разу, скажеш йому це?
«Спробуй перемогти мене, Артуре Пендрагоне, якщо зможеш».
І все ж таки, твоя невдача цього разу розчаровує.
Ти знаєш, що це була ідеальна золота можливість
здолати нашого найбільшого теперішнього ворога, Лайонес.
Як дивно, що людина твого рівня так бездарно програла дитині,
навіть якщо вона — один із Чотирьох лицарів Апокаліпсису.
Чи то пак одному з Чотирьох лицарів Апокаліпсису,
який був дитиною?
Я не збираюся виправдовуватися.
Ваша Величносте, покарайте мене, як вважаєте за потрібне.
Знаєш, це мені в тобі й подобається.
З давніх часів і до Священної війни 16 років тому
люди конфліктували з іншими расами
і страждали.
Тому я створив місце миру,
де ніхто не страждає, ніхто не сумує, і нікому не загрожує небезпека
чи катастрофа...
Це місце — Камелот.
Айронсайде, я хочу звільнити не тільки це королівство,
а всю Британію для людей.
Але Сім смертних гріхів
і Чотири лицарі Апокаліпсису, що нещодавно з’явився, —
допоки ці загрози існують, ніде не буде справжнього миру.
Ти ж розумієш, чи не так?
Сумніваюся, що ти готовий відмовитися від благословення Камелота.
Тож не розчаруй мене дурними помилками.
Зрештою, я ціную тебе більше, ніж будь-хто інший.
Оніміння...
Як ти почуваєшся...
тепер, коли отрута припинила діяти?
Ваша Величносте!
Запевняю вас, що наступного разу виправдаю ваші очікування.
Тепер я знову вирушу до Британії і розберуся з Персівалем...
Ні. Не треба.
Я хочу попросити тебе зробити дещо важливіше.
У цій війні ми завжди на крок позаду.
На превеликий жаль...
Чи не так, Мерліне?
На це є лише одна причина.
У них є Видіння,
і наш єдиний спосіб дізнатися майбутнє — це крадькома глянути на нього.
Хочете, щоб я захопив Видіння?
На жаль, ти помилився!
Вони, звісно, будуть пильнувати його.
Тож схопити Видіння доволі складно, якщо чесно.
Але я знайшов дещо краще.
Дещо краще, Ваша Величносте?
Знайди мені наречену.
Що?
Без вас усіх
я навіть не можу собі уявити якою була б Сістана зараз.
Я не знаю, як вам віддячити.
Але через цього виродка будинки були зруйновані.
Їх можна відбудувати.
Набагато важливіше те,
що жоден житель міста не став жертвою.
До речі, про це,
звідки взявся орден Святих лицарів який ти покликав?
Ти про моїх лісових друзів. Вони, напевно, пішли назад снідати.
Нумо, скажи нам правду.
Забудь про це.
Персівале.
Я чув, що ти син Айронсайда.
Тобі, мабуть, було важко.
Я в порядку. Я лише зупинив його, тому що я так хотів.
Пане, ви його знаєте?
Так.
Він був знайомий моєї дружини, якщо бути точним.
Вони обидва служили як Святі лицарі під проводом короля Артура в Камелоті.
За словами моєї дружини,
він був благородною і праведною людиною із сильним почуттям справедливості.
Той виродок?
Він був зовсім не таким, як я думав.
І ще одне.
Я хочу попросити тебе про послугу.
Батьку.
Га?
- Га?! - Що...
Вислухай мене, я серйозно...
про те, щоб стати Святим лицарем.
Боротьба з Айронсайдом змусила мене усвідомити...
наскільки я недосвідчений, некомпетентний і незрілий початківець.
Тому я хочу мати можливість захистити те, що мені дорого, навіть сама,
одного дня, ставши великим Святим лицарем.
Тому я також хочу вирушити в подорож на навчання.
Я дуже добре розумію, що ти відчуваєш.
Однак я не дозволю тобі подорожувати наодинці!
Чому ти не можеш...
Це означає...
Подорожуймо разом, Енн!
Ну, не те, щоб у мене були проблеми із жвавою мандрівкою.
Ми все одно почали вважати її однією з нас.
Ти справді виросла і стала схожою на мати.
Така ж уперта за вдачею,
із духом суперництва і все таке!
У мене твої брови, батьку!
Уперед, Ангальхаде.
Твій батько завжди вболіватиме за тебе.
Гей, Сіне, а що саме намагається зробити Айронсайд?
Хто знає?
Єдине, що я знаю напевно, це те,
що він знову перетнеться з тобою, рано чи пізно.
Тому що я один із Чотирьох лицарів Апокаліпсису, який знищить світ?
Саме так.
Не будь таким похмурим.
Якщо хвилюєшся, то стань сильнішим.
Щоб ти міг здолати батька й переломити долю.
Можеш це зробити?
Так! Я спробую!
Коли ви всі зі мною, я відчуваю, що можу стати набагато сильнішим!
Гей, Персівале!
Чого тягнеш час?
Ми залишимо тебе позаду!
Зачекайте на мене! Я йду!
УЧИТЕЛЬ І УЧЕНЬ
Переклад субтитрів: Юрій Обревко