СІМ СМЕРТНИХ ГРІХІВ: ЧОТИРИ ЛИЦАРІ АПОКАЛІПСИСУ
Це рух!
Дідусю, дивись!
- Високо в небі! - Що це?
Давно такого не бачив.
У мене зараз нічого із собою немає!
Попався!
- Дай-но мені хвилинку. - Лови його швидше!
- Якщо не поквапишся, то втече! - Не квап мене.
Ось так!
Так! Попався!
От лихо!
Персівале!
Мало не загинув.
Чик-чик-чик. Жух-жух-жух!
Підготовка завершена!
Молодець. Ти орудуєш ножем, як професіонал!
А тепер наїдайся досхочу!
Гаразд. Ти теж не забудь поїсти!
Ось так!
Смачно, Персівале?
Дуже смачно!
Влаштуймо раунд з гурену!
Дуже добре.
Нападай на мене, як хочеш!
Уперед!
Сьогодні я точно виграю!
Га?
Терпіти не можу! Я знову програв!
- Мало не здолав. - Чому я ніколи не можу виграти?
- Я виклався на повну, навіть не помітивши. - Прокляття!
Справді?
- Не застудися. - Ура!
- Піду помию посуд біля джерела. - Вдалося!
Боже милостивий, зовсім недавно він був лише малям.
Дивовижно, як швидко ростуть онуки.
От лихо!
Повірити не можу. Як я міг забути?
Персівале!
Га?
Завтра великий день! Ми святкуємо день народження!
Чий?
Звісно ж, твій!
Скільки мені буде?
Шістнадцять!
Хіба ж можна забувати про свій вік, га?
У 16 років ти вже повноцінний дорослий.
Це означає, що я нарешті зможу випити з тобою, дідусю?
Для цього ще зарано.
Гей, дідусю!
Що ти хочеш мені показати?
Подарунок?
Іди за мною й дізнаєшся!
Ну?
Персівале, тобі вже 16.
Не хочеш залишити Перст Божий
і піти у світ широкий назустріч пригодам?
Не дуже.
Що?
Ти впевнений?
Коли мені було 16, я втік із рідного міста
за покликом мого духу пригод!
То чому б тобі не спробувати?
Тому що кожен день класний.
Слухай уважно.
Скажімо, поглянь туди!
За морем хмар іноді можна побачити нечітку велику тінь.
Знаю. Ти вже казав про це раніше.
Це острів крилатих людей, так?
Саме так!
Кажуть, цей острів був побудований кланом богинь!
Кажуть, що він плаває в небі! Неймовірно, правда?
«Кажуть»...
То ти не бачив це на власні очі?
Так... Тобто, я не вмію літати.
Але це ще не все!
Під Перстом Божим, де ми живемо, лежить велика неосяжна земля Британії,
сповнена захопливих пригод і таємниць!
- Пригод і таємниць? - Саме так!
Кручена вежа, де живе чарівник, серце якого охороняється.
Лицар, який керує кораблем-привидом у небі.
Велика печера з незліченними повітряними отворами, що ведуть до пекла.
Пані зачарованого озера, яка заманює героїв і ловить їх у пастку.
Заплутаний ліс, у який щойно увійдеш, ніколи звідти вибратися не зможеш.
Ну?
Невже це тебе анітрохи не хвилює...
Оскільки ми вже тут, наловімо на вечерю небесних рибок.
Матінко!
Ця небесна риба жирна і смачна!
От біда. Твій батько
мав жагу до пригод і пішов із дому, як тільки йому виповнилося 16.
Мій покійний батько?
Неважливо.
І все ж, хіба ти не почуваєшся самотнім, живучи в такому віддаленому місці?
Я не самотній.
Чому?
Тому що ти зі мною, дідусю.
Ти такий нудний.
Я вже казав, це зовсім не нудно!
О, забудь!
Слухай, дідусю.
Зловімо завтра кам’яну ящірку!
Справді велику!
«Очі твої бачать зло наскрізь, уста твої говорять правду,
серце твоє сповнене справедливості, і меч твій нищить нечестивих».
Ти завжди так кажеш, коли п’яний.
Що це?
Це просто кредо.
Персівале, одного дня ти теж...
«Долатиму нечестивих і допомагатиму слабким».
«Захищатиму те, що мені дороге ціною свого життя».
Так?
Довірся мені!
Що б не сталося, я захищу тебе, дідусю.
Ти малий нахабо!
Я не такий вже немічний, щоб онук захищав мене!
Кручена вежа, де живе чарівник, серце якого охороняється.
Лицар, який керує кораблем-привидом у небі.
Велика печера з незліченними повітряними отворами, що ведуть до пекла.
Пані зачарованого озера, яка заманює героїв і ловить їх у пастку.
Заплутаний ліс, у який щойно увійдеш, ніколи звідти вибратися не зможеш.
Овва.
Це так цікаво й захопливо, що я не можу всидіти на місці!
Але нічого.
Бо в мене є дідусь.
Дідусю.
Я тут.
Що?
Я тебе погано чую.
Це був лише сон.
СІМ СМЕРТНИХ ГРІХІВ: ЧОТИРИ ЛИЦАРІ АПОКАЛІПСИСУ
Яка несподіванка.
Коли збили мого знайомого, усе вказувало на нього, але...
Не дивно, що я ніде не міг його знайти.
Лицар, який керує кораблем-привидом у небі.
Отже, легенда була правдивою!
Вітаю.
Я декого шукаю.
Ти випадково не знаєш людину на ім’я Варґіс?
Так звуть дідуся.
У такому випадку, гадаю, що ти онук сера Варґіса.
А ви хто?
О, я просто його старий друг.
Коли ми були Святими лицарями.
Святими... лицарями?
Наші шляхи розійшлися 16 років тому,
але у мене до нього термінова справа.
Наш дім за цим пагорбом.
Я думаю, що зараз він готує сніданок.
Хай там як, можна поглянути на ваш човен?
- Ти про мій корабель-привид? - Прошу.
- Звичайно. Дивися на здоров’я. - Будь ласка!
Ура!
Який жорстокий чоловік.
То він виростив його, не сказавши йому правди.
Може, мені здалося.
Дивовижно! Цікаво, як він плаває?
Він буде проти, якщо я зайду на борт без дозволу?
Він не рухається.
Мабуть, тільки Святий лицар може зрушити човен із місця.
Цікаво, що таке Святий лицар?
Усе-таки, той чоловік був трохи моторошним.
Чик-чик-чик.
Персіваль, от негідник,
де він тиняється весь ранок?
Використовуєш меч, подарований Його Величністю, як простий ніж?
Це у твоєму стилі.
Минуло 16 років, відколи ти зрадив нашого господаря і втік.
Я й не уявляв, що ти живеш мирним життям у такому віддаленому місці.
Це ти зрадив господаря.
Я лише пішов від господаря.
Годі!
Що ти зробив із дідусем?
Скрізь має бути порядок.
Ти наступний.
Потерпи.
Відійди від дідуся!
Боже, що за непослух.
Біжи, Персівале!
Ні!
Я не можу тебе тут залишити!
Не хвилюйся.
Я не дам нікому з вас утекти.
Персі...
Як хочеш когось звинуватити, звинувачуй свого дідуся.
Айронсайде...
Чому ти прийшов по мене саме зараз?
Відкрилося огидне пророцтво кілька днів тому.
Поява тих, хто міг би спричинити падіння нашого господаря, короля Артура...
Їх називають Чотирма лицарями Апокаліпсису.
Їхні особи та риси залишаються загадкою.
Кожного, хто має потенціал стати одним із них, треба придушити в зародку.
Як би ти не спустився в цей світ,
ти навряд чи є одним із Чотирьох лицарів.
Це тому ти уразив ще й Персіваля?
У тебе немає співчуття?
Я робив усе заради доброї справи.
Персівале...
Вибач.
Дідусю, вибач.
Я нічого не зміг удіяти.
Я не зміг тебе захистити.
Помиляєшся.
Я повинен був захистити тебе.
Я хотів захистити тебе, дідусю.
Я хотів захистити свою родину.
Не плач.
Не мене ти маєш захищати.
Настав час тобі їх знайти.
Близьких, яким довірятимеш усім серцем
і подорожуватимеш по життю разом.
Це було божественне покарання.
Тому що я збрехав.
Того дня мені закортіло вирушити назустріч пригодам.
Тому Бог...
Зрозуміло.
У такому разі і я тобі збрехав.
Насправді я був щасливий
почути, що ти не самотній, тому що ти зі мною.
О, дідусю...
Дідусю, тримайся!
А ти?
З тобою все гаразд після того, як він тебе вдарив?
Я в повному порядку.
Ти не дарма тренував мене щодня останні 16 років.
Слухай уважно, Персівале.
Чоловіка в червоних обладунках звуть Айронсайд.
Він твій батько.
Що?
Але тато помер, коли я був малим...
Вибач. Це складно.
Не може бути.
Якби це справді був мій батько, то навіщо йому це робити?
Я не маю часу пояснювати.
Якщо дійсно хочеш знати, шукай свого батька.
Вирушай у подорож, Персівале.
Відтепер ти повинен іти на самоті.
Я не хочу бути на самоті!
Я піду з тобою!
Ти не можеш померти, дідусю!
Благаю, не полишай мене!
У прийдешні дні я завжди буду з тобою.
Персівале, мій любий онуче...
Сподіваюся...
Ні!
ПЕРСІВАЛЕ, У ДЕНЬ ТВОЄЇ ПОДОРОЖІ
Може бути трохи самотньо, але я все одно схвильований.
Дідусю...
Зараз і в прийдешні дні я завжди буду з тобою.
Я йду, дідусю.
Я спускався цілий день,
але я ще не бачу нічого під хмарами.
Дідусю...
Мало не впав.
Овва, я бачу!
Мені вдалося, дідусю!
Ще трохи, і я потраплю до Британії!
Ти врятував мене, руху!
Я більше ніколи тебе не з’їм.
Я з’їм вас усіх до останнього!
У мене вийшло.
ПОДОРОЖ ХЛОПЧИКА
НЕЗНАНА СИЛА
Переклад субтитрів: Юрій Обревко