SEDM SMRTELNÝCH HŘÍCHŮ: ČTYŘI RYTÍŘI APOKALYPSY
To je roc!
Dědo, podívej!
- Nahoře na obloze! - Co to je?
Už dlouho jsem žádného neviděl.
Nic u sebe teď nemám!
Jasně!
- Dej mi chvilku. - Rychle ho chyť!
- Jestli si nepospíšíš, uletí! - Nespěchej na mě.
Jdeme na to!
Jo! Mám tě!
To je zlé!
Percivale!
To bylo o fous.
Sek, sek, sek. Sek, sek, sek!
Hotovo!
Výborně. S tím nožem jsi to zvládl jako profík!
Tak se do toho dej a pořádně se najez!
Dám. Ale ty se taky pořádně najez!
Jdu na to!
Je to dobré, Percivale?
Výborné!
Dáme si gourenský zápas!
Dobrá.
Zaútoč na mě, jak chceš!
Jdu na to!
Dneska vyhraju!
Co?
Já se z toho zblázním! Zase jsem prohrál!
- Bylo to těsné. - Proč nikdy nevyhraju?
- Bezděky jsem do toho šel naplno. - Zatraceně!
Vážně?
- Nenachlaď se. - Jupí!
- Půjdu umýt nádobí k prameni. - Dokázal jsem to!
Propánakrále, ještě před chvílí byl miminko.
Je úžasné, jak rychle vnoučata rostou.
To je zlé!
Nemůžu tomu uvěřit. Jak jsem mohl zapomenout?
Percivale!
Co je?
Zítra je velký den! Oslavujeme narozeniny!
Čí?
Tvoje, samozřejmě!
Kolik mi bude?
Šestnáct!
Jak můžeš zapomenout svůj vlastní věk?
V 16 jsi už dospělý muž.
Znamená to, že s tebou můžu konečně pít, dědo?
Na to je ještě brzy.
Hej, dědo!
Co mi to chceš ukázat?
Dárek?
Pojď za mnou a uvidíš.
Co ty na to?
Percivale, už je ti 16.
Copak nechceš opustit Prst Boží
a vydat se do širého světa za dobrodružstvím?
Ani ne.
Cože?
Víš to jistě?
Když bylo 16 let mně, utekl jsem z rodného města
za dobrodružstvím!
Tak proč ty nechceš?
Protože každej den je bomba.
Dobře poslouchej.
Třeba tamhle!
Za mraky můžeš tu a tam zahlédnout slabý, obrovský stín.
Já vím. Mluvil jsi o něm.
Ostrov okřídlených lidí, že?
To je on!
Ten ostrov prý vybudoval klan bohyň!
Prý se vznáší na obloze! Neuvěřitelné, co?
Prý...
Takže na vlastní oči jsi ho neviděl?
No... neumím létat.
Ale to není všechno.
Pod Prstem Božím, kde žijeme, leží obrovská země Britannia,
plná vzrušujících dobrodružství a záhad.
- Dobrodružství a záhady? - Ano!
Pokroucená věž, kde mág střeží srdce.
Rytíř brázdící oblohu v přízračné lodi.
Jeskyně s nesčetnými otvory vedoucí přímo do pekla.
Paní ze zakletého jezera, která láká hrdiny do pasti.
Spletitý les, ze kterého už nikdy nenajdeš cestu ven.
Tak co?
Copak tě to nevzrušuje...
Když už jsme tady, pojďme si chytit k večeři nebeskou rybu.
Ale no tak!
Ta ryba je tučná a lahodná!
Bože, tvůj otec toužil po dobrodružství
a odešel z domova, jakmile mu bylo 16 let.
Můj mrtvý otec?
To je jedno.
Přesto, necítíš se na tak odlehlém místě osaměle?
Nejsem osamělý.
Jak to?
Jsi tu se mnou ty, dědo.
Je to nuda.
Jak jsem řekl, není to nuda.
Zapomeň na to!
Hej, dědo.
Pojďme zítra chytit skalní ještěrku.
Opravdu velkou!
„Tvé oči prohlédnou zlo, tvá ústa mluví pravdu,
tvé srdce je naplněno spravedlností a tvůj meč ničí hříšné.“
To říkáš vždycky, když jsi opilý.
Co to je?
Je to jen krédo.
Percivale, jednoho dne i ty...
„Drť hříšné a pomáhej slabým.“
„Chraň to, co je ti drahé, svým životem.“
Že je to tak?
Nech to na mně!
Ať se stane cokoli, ochráním tě, dědo.
Ty drzoune!
Nejsem tak sešlý, aby mě musel chránit můj vnuk!
Pokroucená věž, kde mág střeží srdce.
Rytíř brázdící oblohu v přízračné lodi.
Jeskyně s nesčetnými otvory vedoucí přímo do pekla.
Paní ze zakletého jezera, která láká hrdiny do pasti.
Spletitý les, ze kterého už nikdy nenajdeš cestu ven.
Páni.
Je to tak vzrušující, že nemám stání!
Ale to nevadí.
Protože mám dědu.
Dědo.
Jsem tady.
Cože?
Moc tě neslyším.
Byl to jen sen.
SEDM SMRTELNÝCH HŘÍCHŮ: ČTYŘI RYTÍŘI APOKALYPSY
To je ale překvapení.
Když byl můj známý poražen, jasně to ukazovalo na něj, ale...
Není divu, že jsem ho nikde dole na zemi nenašel.
Rytíř brázdící oblohu v přízračné lodi.
Takže ten příběh byl pravdivý!
Zdravím.
Někoho hledám.
Neznáš někoho jménem Varghese?
Tak se jmenuje děda.
Takže ty budeš vnuk sira Varghese.
A kdo jste vy?
Já jsem jeho starý přítel.
Bývali jsme Svatí rytíři.
Svatí... rytíři?
Rozešli jsme se před 16 lety,
ale teď mám naléhavou věc.
Bydlíme za tímto kopcem.
Myslím, že připravuje snídani.
Můžu se podívat na vaši loď?
- Na mou přízračnou loď? - Prosím.
- Samozřejmě. Nespěchej. - Prosím!
Jupí!
To je ale krutý muž.
Vychoval ho, aniž by mu řekl pravdu.
Možná se mi to jen zdálo.
Úžasné! Zajímalo by mě, jak se vznáší.
Naštve se, když se nalodím bez optání?
Ani se nehne.
Možná s tou lodí dokáže pohnout jen Svatý rytíř.
Co je vlastně Svatý rytíř?
Šel z něj trochu strach.
Sek, sek, sek.
Kde se asi ten rošťák Percival
celé dopoledne potlouká?
Používat meč od Jeho Veličenstva jako obyčejný nůž?
To je ti podobné.
Od chvíle, co jsi utekl a zradil našeho pána, uplynulo 16 let.
Nikdy by mě nenapadlo, že vedeš poklidný život na tak odlehlém místě.
To vy jste zradili našeho pána.
Já jsem ho jen opustil.
Přestaň!
Cos to dědovi provedl?
Všechno má svůj řád.
Jsi na řadě.
Buď trpělivý.
Odstup od dědy!
Jak neukázněné.
Utíkej, Percivale!
Ne!
Nemůžu tě tu nechat!
Neboj se.
Nenechám utéct ani jednoho z vás.
Perci...
Jestli chceš někoho vinit, tak svého dědu.
Ironside...
Proč sis pro mě přišel teď?
Před několika dny bylo zjeveno strašlivé proroctví.
Objeví se osoby, které by mohly způsobit pád našeho krále Artuše.
Říkají si Čtyři rytíři apokalypsy.
Jejich identita zůstává záhadou.
Každý, kdo má potenciál stát se jedním z nich, musí být odstraněn.
Bez ohledu na to, jak jsi dopadl,
je těžké si být jistý, že nejsi jedním z nich.
Proto jsi napadl i Percivala?
Copak nemáš soucit?
Dělal jsem to pro dobrou věc.
Percivale...
Je mi to líto.
Dědo, promiň.
Nemohl jsem nic dělat.
Nedokázal jsem tě ochránit.
Mýlíš se.
To já měl chránit tebe.
Chtěl jsem tě chránit, dědo.
Chtěl jsem chránit svou drahou rodinu.
Neplač.
Nejsem ten, koho máš chránit.
Je načase, abys tu osobu našel.
Někoho, komu svěříš své srdce
a s kým můžeš kráčet životem.
Byl to boží trest.
Protože jsem lhal.
Tehdy jsem skutečně toužil vydat se za dobrodružstvím.
Proto Bůh...
Rozumím.
V tom případě jsem lhal i já tobě.
Byl jsem šťastný,
že se necítíš osamělý, protože jsi se mnou.
Dědo!
Dědo, vydrž!
A co ty?
Jsi po té ráně v pořádku?
Jsem úplně v pohodě.
Posledních 16 let jsi mě netrénoval každý den jen tak pro nic za nic.
Poslouchej, Percivale.
Ten muž v červeném brnění se jmenuje Ironside.
Je to tvůj otec.
Cože?
Ale táta umřel, když jsem byl malý.
Mrzí mě to. Je to složité.
To není možné.
Kdyby to byl opravdu můj táta, proč by dělal něco takového?
Nemám čas ti to vysvětlovat.
Pokud to opravdu chceš vědět, vyhledej svého otce.
Vydej se na cestu, Percivale.
Od této chvíle musíš jít sám.
Ale já nechci být sám!
Půjdu s tebou!
Nemůžeš umřít, dědo!
Prosím, zůstaň se mnou!
Ve dnech, co přijdou, budu vždycky s tebou.
Percivale, můj drahý vnuku...
Má naděje...
Ne!
PERCIVALE, AŽ SE VYDÁŠ NA CESTU
Možná to bude trochu osamělé, ale i tak se těším.
Dědo...
Vždy budu s tebou, teď i v budoucnu.
Jdu na to, dědo.
Lezu dolů celý den,
ale pořád nevidím pod mraky.
Dědo...
To bylo těsné.
Páni, už to vidím!
Dokázal jsem to, dědo!
Za chvíli jsem v Britannii!
Zachránils mě, rocu!
Už tě nikdy nesním...
Sežeru vás všechny do jednoho!
Zvládl jsem to.
CHLAPCŮV ODCHOD
NEZNÁMÁ SÍLA
Překlad titulků: Silvie Golda Banzet