NOUA ERĂ ÎNTUNECATĂ.
OMENIREA A ÎNCERCAT SĂ ÎMPIEDICE O CRIZĂ ECOLOGICĂ IMINENTĂ
INVESTIND MASIV ÎN INGINERIA GENETICĂ.
AU EȘUAT.
VIRUȘII ȘI FORMELE DE VIAȚĂ CREATE AU SCĂPAT ÎN LUME.
AU DISTRUS PLANTELE, ANIMALELE ȘI O MARE MASĂ DIN POPULAȚIA LUMII.
O OLIGARHIE DOMNEȘTE ÎN ORAȘE, DENUMITE ACUM "CETĂȚI".
FIECARE LUPTĂ PENTRU SUPRAVIEȚUIRE.
PENTRU HRANA LOR, OAMENII SE BAZEAZĂ PE COMERȚUL DE SEMINȚE DINTRE CETĂȚI.
ELE SUNT MODIFICATE GENETIC CA SĂ PRODUCĂ O SINGURĂ RECOLTĂ.
VESPER
E fierbinte.
De ce atâta grabă?
Mă duc la vechiul laborator.
Urăsc locul ăsta.
Ai grijă acolo sus.
Uite ce am găsit.
Ajunge, Vesper. Bateria e aproape descărcată.
Nu te-a obligat nimeni să vii.
Trebuia să stai acasă ca să te încarci.
Îți irosești timpul cu experimente.
Nu-ți face griji.
Nu va durea.
Mulţumesc.
Așteaptă aici.
E doar un pelerin. Haide.
- Cred că e o femeie. - Las-o în pace.
Am s-o urmăresc într-o bună zi.
Vreau să văd unde duce toate vechiturile.
Nu face asta. Hoinăresc până la moarte.
- De unde ştii că nu vin acasă niciodată? - Toată lumea ştie.
Cine ar putea știi toate astea?
Vesper, nu se va mai întoarce.
E cineva acolo cu tine?
Cred că au plecat.
Nu aud nimic.
Vesper, rezervorul!
Curentul!
Ia curent din camera frigorifică.
Am renunțat la ea...
Aveam nevoie de spațiu pentru culturile de celule.
Mă duc la Jonas.
Cine e responsabil?
Eu...
Dar nu au fixat...
Replicantul era răspunderea ta.
Acum, curmă-i viața sărmanei creaturi.
Nu e om.
Nu va simți nimic.
A fost creat în laborator.
Cred că replicantul a costat o avere. Ce risipă!
- Ce cauți pe-aici, Vesper? - Știi doar.
De unde să știu? Te ascunzi în baracă cu fratele meu.
Cineva ne-a sabotat generatorul.
Chiar așa?
Ce lume!
Toate bacteriile au dispărut.
- Nu avem curent. - Tu știi că nu o facem gratis.
Nu îți cer pe gratis.
Crede-mă, lucrăm la asta.
Familia trebuie să fie unită ca să supraviețuiești aici.
Mai ales cu Cetatea care mărește prețul semințelor.
Din fericire, avem ceea ce își doresc.
Skinny!
Uite cine a venit să ne vadă.
Sângele tău nu va fi veșnic tânăr.
E păcat să-l iroseşti cu astfel de urgenţe.
Dar, bineînțeles...
Trăind de una singură, așa ca tine, ai noroc că nu-i mai rău.
Pelerini, vagabonzi, tâlhari...
Vin la uşa ta...
Și totul se poate termina urât.
Ai fi în siguranță aici.
Și tatăl meu?
Am avea noi grijă de el.
Nu-i vina ta că mama ta a plecat.
Amândoi a-ți locui mai confortabil.
Mai ales în perioada iernii.
Îmi aminteşti foarte mult de mama ta.
Sper că nu ţi-e frică de mine.
Nu vreau să devin unul din argații tăi.
Ai spus-o ca şi cum ar fi un cuvânt vulgar.
- Crezi că ești mai bună ca ceilalți? - Am unele aptitudini.
Am învățat singură.
Şi într-o zi voi pleca.
Dar tu...
Tu încă vei fi aici.
Exploatând sângele copiilor tăi în comerțul cu seminţe.
Fetiţa mea cea ambiţioasă.
Noi doi nu suntem așa de diferiți.
Fiindcă că nu vom lăsa ca lumea asta de rahat să ne strivească, nu-i așa?
Dar să nu crezi că vei schimba ordinea lucrurilor.
Profită de fiecare ocazie pe care o vei avea.
Îmi dai acum bacteria?
Va trebui să te întorci peste două zile.
Mai întâi trebuie să-ţi vând sângele celor din Cetate.
Ştii că tata nu va supravieţui atât fără energie.
Aș vrea să mai am ceva în plus.
Nu!
Nu! Nu!
Nu vei mai fi supărat când vei vedea ce am.
Ce-s astea? De unde le-ai luat?
- Jonas mi le-a dat. - Pentru ce?
- Ce ai făcut ca să le primești? - Nimic.
- Le-am luat pur și simplu. - Du-le înapoi înainte să observe.
Nu.
Sunt ale mele şi am să le descifrez. Am să le fac fertile.
Ştii că nu este posibil.
După asta, Cetatea va dori să lucrez în laboratoarele lor.
Revino-ți, nu te vor lăsa niciodată să lucrezi pentru ei.
Ţi-e teamă că voi pleca, așa cum a făcut mama!
Vesper...
Nu cunoști prețul viselor.
Taci!
- Locul tău este aici. - Taci!
Am văzut aseară un planor.
Poate s-a prăbuşit.
Nu i-ai ajuta? Dacă ai fi în locul meu?
Du-o acolo unde ai găsit-o. Nu e răspunderea noastră.
Poate ne-ar putea ajuta.
Nu...
Crezi că ne va duce la Cetate.
Aceşti oameni n-o fac din bunătate.
Ce ai de câștigat?
Poate...
- Laboratoarele. - Nimic!
Ai grijă! Vrei să ne arunci în aer?
- Ai fi vrut s-o las să moară acolo? - Da!
- Unde e omul care era cu mine? - Erai singură.
Trebuie să-l găsesc.
Poate e rănit, planorul s-a prăbuşit. Poţi să mă duci unde m-ai găsit?
Nu vei ajunge prea departe.
Vrei să mă ajuți?
Te poți duce tu.
Poți găsi ajutoare, îl poți căuta.
Nu suntem slujitorii tăi.
Desigur, te rog să-mi ierţi manierele.
Bărbatul e tatăl meu şi mi-e teamă pentru el.
Orice ajutor pe care îl oferi nu va rămâne nerăsplătit.
Te-am ajutat. Ai sunat la Cetate? Vin aici?
Nu ştiu.
- Am căzut înainte de prăbuşire. - Tată!
- Nu! - Nu mă poţi opri.
Fă ce vrei, dar nu veni să te plângi.
Eu sunt Camellia.
Vesper.
Nu veţi regreta că ne ajutați.
Ai cuvântul meu.
Vom pleca în zori.
- E periculos noaptea. - Mulţumesc.
Ţi-am dat-o pe cea mai suculentă.
Mulţumesc.
Cine locuieşte cu tine?
Doar eu și tata.
Și... drona asta irascibilă.
O folosește pentru comunicații.
Ce s-a întâmplat cu el?
A fost rănit ca soldat...
... al Armatei Cetăţii.
Și tot ce i-au dat e drona asta veche.
Dacă v-am aduce pe amândoi în Cetate, sunt sigură că l-ar putea ajuta.
Serios? Tu...
- Ai putea să faci asta? - Da.
Tatăl meu e un om foarte influent.
Ai auzit, tată?
Tată?
Tată! Tată!
Tată, termină!
Tată, nu!
Tată! Tată! Tată!
Nu, încetează. Încetează! Tată!
Încetează! Încetează!
Te rog, încetează. Tată! Te rog!
- Te rog, opreşte-te! - Ţine-l bine.
Acum doarme.
- Ce ţi-a făcut? - Nu ştiu.
- Toţi cei din Cetate pot face asta? - Nu cred.
Noroc că era acolo.
S-a trezit acum.
Vesper?
Mă aşteptam să găsesc pelerini.
Omul acesta are nevoie de ajutor.
- Mă bucur să te văd, Darius. - Jonas.
Văd că ai din nou curent.
Am găsit o sursă de rezervă.
Ce noroc!
Am rămas datori pentru sânge. Ar trebui să vii să ne vezi.
Adu-mi...
De ce nu a venit cineva din Cetate să te caute?
Camel...
Trage storurile...
Așează-te lângă mine.
Mereu m-am întrebat...
Ce faci cu sângele copiilor mei?
Îl foloseşti ca să fii tu mai deosebit?
Ajută-mă.
Te rog.
Suferi?
- Acum ştii cum este. - Nu!
Nu! Nu!
Nu!
Nu! Nu! Lăsați-l!
Nu.
Nu...
Demontaţi-l.
Păstrați ce este bun.
Ce te deranjează?
Omul ăsta înseamnă ceva pentru tine?
Mai era un pasager.
Cum l-ai găsit?
Căutam hrană.
Și... te-ai împiedicat de el?
- De ce nu te uiţi la mine? - Pentru că îi este frică de tine!
Să mergem, Vesper.
Nu.
Nu pleci așa.
Nu înainte de a ne ajuta să facem curat.
- Îi spunem că n-am găsit nimic. - N-o pot minţi la nesfârșit.
Jonas o caută.
Ar fi periculos dacă ar face ceva nesăbuit.
Trebuie să anunţăm Cetatea.
Doar Jonas are un transceiver.
Și?
Nu te-ai furișat niciodată în ferma lui?
L-ai găsit?
Nu am găsit nimic.
Dar cum...
Planorul nu se putea prăbuşi atât de departe.
Zona... Este foarte mare.
Voi merge mâine cu tine.
Trebuie să informăm Cetatea despre prăbușire.
Vecinul nostru are un transceiver.
Vom pleca de dimineaţă.
Da.
În regulă.
Așa o să facem.
Piciorul tău.
Aproape că nu mai șchiopătezi. Pot să văd?
Tu ai făcut asta?
Am făcut-o pentru el.
Ca să-i protejez leziunile, dar nu grăbește procesul de vindecare.
Nu ştiam că oamenii de aici cunosc atâtea despre biologia sintetică.
Și viermii au creier.
Nu e mare lucru.
- Vino cu mine. - Vesper, e periculos.
Trebuie să-mi vadă munca dacă ne va duce în Cetate.
Să mergem.
Bună.
Cele mici mă salută mereu.
Te place.
E prima care am creat-o.
E bosumflată pentru că n-am venit de câteva zile.
Nu e cea mai frumoasă, însă...
Are personalitate.
Ca tata.
Haide.
Sunt în siguranţă aici.
Sper însă ca, într-o bună zi, să se răspândească în lume.
N-am mai văzut aşa ceva.
Trebuie să-i arătăm și lui Elias.
Cine?
Tatăl meu.
E şeful secției de biologie sintetică în Cetate.
I-ar plăcea.
Mai am de învățat.
Primele nu supravieţuiesc sau se ucid între ele.
Dar, cu fiecare generație, mă apropii de codul genetic potrivit.
Încă mai fac greșeli.
Asta ar trebui să fie albastră, ca celelalte.
Ceva mi-a modificat codul genetic.
Să aflăm ce nu faci cum trebuie.
Amândoi ştim că nu voi ajunge la Cetate.
Dar copilul are încredere în tine. E totul pentru ea.
Când a murit mama ta?
Nu a murit.
Ne-a părăsit acum un an.
A luat calea pelerinilor.
Cine sunt pelerinii?
Hoinăresc în grupuri.
Au voaluri pe feţe şi adună vechituri.
Nimeni nu ştie de ce.
Nu vorbesc.
De ce i-a urmat?
Tata a spus că a visat prea mult.
Devii tristă dacă stai aici.
Ea...
A scris câteva cântece minunate.
Când cânta, mă făcea să simt...
Căldura.
Într-o dimineaţă, eu...
M-am dus la ea
și am rugat-o să cânte.
Îşi pierduse vocea.
A plecat după două zile.
Unii oameni spun
că ar fi un virus care îi transformă în pelerini.
Niciodată nu te-ar fi părăsit dacă ar fi avut de ales.
Mama ta?
Nu am întâlnit-o niciodată.
Poate că e mai bine aşa.
Există cu adevărat?
Da, cu mult timp în urmă.
E adevărat că Cetatea poate crea orice formă de viaţă?
ANIMALE
- Ai văzut vreodată aşa ceva? - Da.
Aia e o pisică. Sunt foarte independente.
Scoate vreun sunet?
Da.
- Ce zici de asta? - Asta e o bufniţă.
Zboară şi fac aşa...
- Ăsta? - E un papagal.
Repetă tot ce spui.
- Ce? - Ce?
- Ce faci? - Ce faci?
- Am înţeles. - Am înţeles.
- Încetează. - Încetează.
- Termină. - Termină.
- Încetează. Încetează acum. - Încetează. Încetează acum.
- Ajunge. - Ajunge.
- Termină, Camellia. - Termină, Camellia.
- Încetează. - Încetează.
- Încetează. Ajunge! - Încetează. Ajunge!
Ajunge. Te rog, încetează.
Ăsta e un lup.
Călătoresc în haite.
Şi le place să urle la lună.
De ce Cetatea nu-i acceptă pe cei ca noi?
Dacă ar deschide porţile tuturor, nu ar fi suficiente resurse.
Dar...
Creați replicanţi ca să vă slujească.
Am putea noi să facem asta.
Cetăţii îi place controlul.
Replicanţii sunt creaţi să fie loiali.
Nu ar fi așa uşor cu oamenii.
Fredonează ceva.
Le va distrage atenția.
Verific dacă drumul e liber.
Intră, Vesper.
Giroscopul nu funcţiona corect.
L-am reparat pentru tine.
Ce vă aduce aici?
Vesper.
De ce ai intrat pe ferma mea?
Am venit să luăm ce ne datorezi. Pentru sânge.
Nu trebuie să vă furişaţi prin spate.
Data trecută, copiii tăi au aruncat cu pietre în mine.
Lucrurile au fost un pic tensionate.
Acum câteva zile, au dispărut nişte seminţe.
Skinny i-a văzut.
A spus că nişte insecte le-a luat.
Îţi vine să crezi?
L-am alungat ca să se mai gândească.
Dacă nu poţi avea încredere în familia ta...
Chiar crezi că insectele au furat acele seminţe?
Apasă aici.
Dacă aş prinde o insectă care fură din stocul familiei mele
i-aş smulge aripile
şi fiecare picioruş.
Ştii ceva de celălalt pasager?
Ai văzut ceva?
Nu mai am răbdare cu mincinoşii.
Drona e ca şi nouă.
Dar nu facem nimic pe gratis.
Ţi-e foame?
Poţi zbura?
Ce ţi-a făcut?
Zboară încă o dată.
Nu!
Nu! Nu!
Ce s-a întâmplat?
Vesper?
Ai luat legătura cu Cetatea?
Vesper.
- Hei, stai o clipă. - Nu!
- Vesper! - Nu.
- Şi dacă nu se mai poate repara? - Bineînţeles că se poate.
Găseşti tu o soluţie.
Îţi promit.
Apoi putem merge să-l căutăm pe Elias
pentru că mă simt mai bine.
E mort.
Du-mă acolo.
Nu! Nu!
Eşti o...
Sunt o replicantă, da.
Am mai văzut un replicant.
Nu era ca tine.
El m-a creat.
Sunt diferită.
Nu ne poţi duce în Cetate.
Evadam din Cetate atunci când ne-am prăbuşit.
Să creezi un replicant inteligent e o infracţiune gravă.
M-ar ucide.
Elias a făcut o înţelegere
cu o altă Cetate pentru statutul de refugiat.
Nu aveai de gând să ne iei niciodată.
Spală-te.
Du-te!
Vesper, îmi pare rău.
Niciodată nu m-am simţit aşa de inutil.
Încearcă să zbori.
Nu mai poţi sta aici. Jonas a pus ochii pe tine.
Crede că îi aparţii acum.
Nu mergem nicăieri, tată.
E o replicantă.
Ne-a minţit.
Ai avut dreptate.
O voi duce la Jonas.
Poate voi scăpa mai uşor.
Nu fi prea dur cu ea.
Replicanţii se supun stăpânilor lor.
Nu a avut de ales.
Încetează!
Eu nu mai exist.
Nu poţi renunţa când dai de greutăţi.
E greu pentru noi toţi.
Dar rezistăm
şi ne ajutăm între noi.
Vino cu mine.
Stai jos.
Am aflat de ce nu făcea ceea ce trebuie.
A dat peste o ciupercă cu un pigment portocaliu.
S-au combinat şi a rezultat ceva nou.
Dacă o floare îşi poate modifica scopul la fel vei putea și tu.
Ce?
Aş putea studia o mostră din tine?
Camellia?
Vezi asta?
Se repetă, dar nu face parte din nucleul ADN.
- Ce este? - E blocat.
Elias nu mi-a spus nimic.
Îi cântam lui Elias când lucra, zicea că-l ajută să se concentreze.
Era într-un laborator din Cetate.
Cu tehnologia lor, ar fi uşor.
Nu ţi-ar plăcea viaţa în Cetate.
Elias zicea că viaţa acolo e ca un râu îngheţat.
La suprafaţă totul e frumos.
Dar dedesubt...
Toţi vor să trăiască veşnic, o viaţă singuratică și fără bucurii.
Ai locuit acolo.
Am trăit pentru Elias.
L-am distrat, am avut grijă de el.
L-am lăsat să aibă grijă de mine.
I-am ţinut de cald, l-am ajutat să doarmă...
Am făcut tot ce mi-a spus.
Camellia?
Nu. Cântă mai departe.
Asta, ultima notă, repetă nota.
Priveşte!
Sunt secvențe ADN ale plantelor.
Sunt prea multe, nu înţeleg.
Stai.
Tată!
Am găsit cheia pentru descifrarea seminţelor din Cetate.
Le pot face fertile.
Nu vom mai răbda de foame.
Deci ăsta era planul lui.
Târgul pentru a intra în cealaltă Cetate.
Trebuie să-l duci mâine pe Vesper acolo.
- Nu. - Vesper...
Nu te părăsesc.
Nu înţelegi, Cetatea va fi nemiloasă.
Am nevoie de filtre noi. Trebuie să mergem la laboratorul vechi.
N-o să crezi ce urmează să fac.
În sfârşit mă bucur că te-am găsit, domnişoară.
Tu cine ești?
Unde-mi sunt bunele maniere?
Eu sunt Jonas.
Sunt fratele lui.
Dacă te întorci cu mine,
te pot ajuta să mergi acasă.
Am luat legătura cu cei din Cetate, sunt pe drum.
Ori tu te înşeli, ori...
cineva nu spune adevărul.
Sunt singura persoană din zonă care are un transceiver.
Trebuie să fii foarte atentă
în cine ai încredere.
Locul meu e mult mai potrivit pentru o doamnă.
E mai mare și mai confortabil.
Nu miroase a moarte.
Voi merge cu tine.
Incredibil!
Practic, ești o ființă umană.
- O replicantă are nevoie de un stăpân. - Am unul.
Nu, nu mai e cazul.
Crezi că sunt prost?
Vesper, încetează! Oprește-te!
Nu!
Jonas, nu!
Aruncă-l.
Deci aşa se termină.
Vreau să cădem la o învoială.
Proprietarul ei era inginer.
A ascuns cheia de descifrare a semințelor în ADN-ul ei.
Le pot face fertile.
Amândoi vom avea hrana necesară.
Am găsit replicantul pe care-l cauți.
Va combina celulele semințelor și va modifica ADN-ul.
Cât va dura?
A mers.
Micuţa asta ne poate schimba întreaga viaţă.
Plecați de la geam.
Vesper...
Lasă-l!
Nu respirați.
Vor fi aici în curând.
Mă voi preda.
E prea târziu. Știu că te-am ajutat.
- Tu şi Vesper trebuie să plecaţi acum. - Nu!
- Nu te lăsăm aici. - Nu mă contrazice.
Pot trage de timp ca să scăpați.
Uită-te la mine.
Tu şi Camellia trebuie să mergeţi la Cetatea din sud.
Dă-le seminţele pentru protecție.
Nu, nu vreau așa ceva.
Le voi da seminţele.
- Nu așa merg lucrurile. - Nu te las aici.
Vesper.
Ce zici de asta?
Îi vom păcăli.
Te vei ascunde în mlaştină şi le voi spune că ai plecat,
iar când se termină, te poţi întoarce.
Am lucrat pentru oameni ăștia.
Ştiu ce să le spun.
În afară de asta,
cum îmi mai pot face rău?
- Te putem ascunde și pe tine. - Așa mai merge.
E o idee grozavă.
Promite că vei avea grijă de ea.
Nu, nu!
Nu! Nu!
- Îmi pare rău. Vino. - Nu!
- Vino aici. Îmi pare rău. - Nu, nu!
Nu, nu!
Va fi mereu cu tine.
Va fi mereu cu tine. Vesper.
Ne-a spus să mergem în grădină,
iar când vom fi în siguranță, să mergem către Cetatea din sud.
Bine?
Haide.
Să mergem.
Haide.
Fugi!
Nu atinge iarba roşie.
Voi merge cu tine.
Nu se vor opri până nu mă prind.
Nu.
Tata a spus...
Trebuie să rămânem împreună.
Nu mă poţi părăsi.
Vesper, îţi aminteşti ce ai spus despre seminţe?
Cum doar una singură ar putea schimba totul?
- Nu. - Vesper.
- Nu poţi să faci asta. - E în regulă.
Tu vii cu mine. Vei rămâne cu mine şi asta e tot!
Trebuie să faci ce spun eu.
Este un ordin. Îţi ordon şi vei rămâne cu mine.
- Vesper... - Bine? Haide. Rămâi cu mine.
Vei rămâne cu mine, bine?
Vei rămâne cu mine, nu vei pleca.
Nu, nu!
- Te rog, nu. - Vesper.
Te rog, nu mă părăsi.
- Te rog, te rog. - Vesper.
Te rog, rămâi cu mine.
Vise plăcute!
Traducerea și adaptarea: ADRIAN VENTER
Corectare punctuație R.O.D.