OVERSÆTTET OG SYNKRONISERT AF LEOGATE1968
DEN NYE MIDDELALDER.
Menneskeheden forsøgte at forhindre den voksende krise ved at investere massivt i genteknologi.
Det gik galt.
Konstruerede vira og organismer flygtede ud i ørkenen. De
udslettede spiselige planter, dyr og et stort antal mennesker.
Et oligarki trives nu i lukkede byer kaldet 'Citadels', mens alle andre kæmper for at overleve.
Til mad er folk afhængige af frø, der håndteres af citadellerne. Disse er dog kodet til kun at producere én høst.
Åh! Det er varmt.
Hvorfor sådan et hastværk?
Jeg tager til det gamle laboratorium.
Uh... Jeg hader dette sted.
Vær forsigtig heroppe.
Se hvad jeg fandt.
Nok Vesper, mit batteri er lavt.
Ingen tvang dig til at komme. Du skulle have været hjemme for at lade op.
Du spilder vores tid på disse eksperimenter.
Vær ikke urolig. Det vil ikke skade.
Tak skal du have.
Vent her.
Det er bare en pilgrim. Kom nu.
- Jeg tror, ​​det er en "hun". - Lad det være.
En dag vil jeg gerne følge en, finde ud af, hvor de tager alt det skrammel.
Gør det ikke. De vandrer bare, indtil de dør.
- Hvordan ved du, at de aldrig kommer hjem? - Det ved alle.
- Hvordan kunne nogen vide om dem alle? - Vesper. Hun kommer ikke tilbage.
Er der nogen derinde med dig?
Jeg tror, ​​de er væk.
Jeg hører intet.
Vesper, tanken!
Elektriciteten!
Fjern bagsiden fra køleskabet.
jeg tog den ud...
Jeg havde brug for plads til mine cellekulturer.
Jeg går til Jonas.
Hvem er chefen her?
Mig...
Men de holdt sig ikke til...
Kanden var dit ansvar.
Sæt nu det stakkels væsen ud af sin elendighed.
Det er ikke menneskeligt. Det vil ikke føle noget.
Det blev lavet i et laboratorium.
Den kande har måske kostet dig en formue. Så spildt.
-Hvad bringer dig, Vesper? -Du ved.
Hvordan ville jeg? Du er låst inde i kabinen med min bror.
- Nogen saboterede vores generator. - Det siger du ikke?
Hvilken verden.
Alle vores bakterier er væk.
- Vi har ikke strøm. - Du ved, vi ikke kan gøre velgørenhed.
Jeg beder ikke om nogen.
Tro mig, vi arbejder for det.
Familien skal holde sammen for at overleve herude,
især med Citadellet, der hæver prisen på frø.
Heldigvis har vi det, de vil have.
Mager!
Se, hvem der er kommet for at se os.
Dit blod vil ikke være ungt for evigt.
Skam at spilde det på nødsituationer som denne.
Men selvfølgelig,
og bor alene, som du gør, er du heldig, at det ikke har været værre.
Pilgrimme, flyvere, banditter...
De kommer til din dør,
og det hele kan ende i tragedie.
Du ville være mere sikker her.
Hvad med min far?
Vi ville tage os af ham.
Det er ikke hans skyld, din mor gik.
I vil begge være mere komfortable,
især om vinteren.
Du minder mig så meget om din mor.
Jeg håber ikke du er bange for mig?
Jeg vil ikke kun være en af ​​dine opdrættere.
Du siger det som et beskidt ord.
Tror du, at du er bedre end alle andre?
Jeg har kompetencer.
Jeg er selvlært.
Og en dag vil jeg komme ud.
Men dig...
Du vil stadig være her,
suger børnenes blod ud for at bytte til frø.
Min ambitiøse lille pige.
Du ved, vi er så ens, dig og mig.
Fordi vi ikke ønsker at lade denne verden af ​​lort knuse os vel?
Men tro ikke, at du kan ændre tingenes rækkefølge.
Benyt enhver mulighed, når den kommer til dig.
Kan jeg få mine bakterier nu?
Du skal komme tilbage om to dage.
Jeg må sælge dit blod til citadellet først.
Du ved, at far ikke overlever så længe uden elektricitet.
Jeg ville ønske, jeg havde lidt mere til overs.
Ingen!
Ingen! Ingen!
Du vil ikke være sur længere, når du ser, hvad jeg har.
Hvad er dette? Hvor har du fået det fra?
-Jonas gav mig. -For hvad?
- Hvad gjorde du for at få dem? - Ikke noget.
Jeg har lige taget dem.
Læg dem tilbage, før han opdager det.
Ingen.
De er mine, og jeg vil låse dem op.
- Gør dem frugtbare. - Du ved, det ikke er muligt.
Når jeg gør det, vil Citadellet have mig til at arbejde i deres laboratorier.
- De lader dig aldrig arbejde indenfor. - Du er bare bange for, at jeg tager afsted, ligesom mor!
O Vesper,
du kender ikke drømmenes pris.
Hold kæft!
- Dit sted er her. -Hold kæft!
Jeg så et svævefly i går aftes.
Måske styrtede den ned.
- Vil du ikke hjælpe? Hvis det var dig? - Dump hende, hvor du fandt hende.
Hun er ikke vores ansvar.
Måske kunne hun hjælpe os.
Åh nej... Du tror, ​​hun vil tage os med til citadellet.
Disse mennesker handler ikke af venlighed.
Hvad har hun at vinde ved at tage dig?
Måske...
-...laboratorierne. - Ikke noget.
Vesper! Vil du sprænge os i luften?
Ville du hellere, at jeg efterlod hende der for at dø?
Ja!
- Hvor er manden, jeg var sammen med? - Du var alene.
Jeg er nødt til at finde ham.
Han kan være såret, vores svævefly styrtede ned. Kan du tage mig til, hvor du fandt mig?
Du kommer ikke ret langt.
Kan du hjælpe mig?
Du kan gå.
- Du kan få hjælp. Du kan søge efter ham. - Vi er ikke dine tjenere.
Ingen. Tilgiv venligst min opførsel.
Manden er min far, og jeg er bekymret for ham.
- Al den hjælp, du giver, vil ikke gå ubelønnet. - Vi har hjulpet.
- Ringede du til Citadellet? Kommer de? - Jeg ved ikke.
Jeg faldt af svæveflyet, før det styrtede ned.
- Far. -Ingen!
Du kan ikke stoppe mig.
Gør hvad du vil, men kom ikke grædende til mig.
Jeg er Camellia.
Vesper.
Du vil ikke fortryde at hjælpe os.
- Du har mit ord. - Vi starter ved solopgang.
- Det er ikke sikkert om natten. - Tak skal du have.
Jeg gav dig de saftigste.
Tak skal du have.
Hvem bor her sammen med dig?
Bare... mig og far.
Den... sure drone.
- Han bruger det til at kommunikere. - Hvad skete der med ham?
Han blev såret og afsonet for...
Citadellets hær.
Det eneste, de gav ham, var den gamle skrotdrone.
Hvis vi tog jer begge til citadellet, er jeg sikker på, at de kan hjælpe ham.
Virkelig? Du...
- Kunne du gøre det? - Ja.
Min far er en meget indflydelsesrig mand.
Hører du det far?
Far?
Far, far, far!
Hold op! Far, nej.
Far! Far! Far!
Nej, stop. Stop det! Far!
- Stop, far.
Stop, far. Vær venlig. Hold op!
- Vær sød at stoppe. - Hold fast i ham.
Han sover nu.
- Hvad gjorde hun ved dig? - Jeg ved ikke.
- Kan alle fra Citadellet gøre det? - Det tror jeg ikke.
Heldigt hun var der.
Hun er vågen nu.
Vesper?
Jeg forventede at finde pilgrimme.
Denne mand har brug for hjælp.
- Godt at se dig, Darius. - Jonas.
Jeg kan se, du har genvundet din magt.
Jeg fandt en backup-forsyning.
Hvor heldigt.
Vi skylder dig stadig for det blod. Du burde komme og se os.
Tag mig med dig...
Hvorfor er der ingen fra citadellet kommet for at finde dig?
Kamel...
Luk persiennerne...
Lig med mig.
Jeg har altid undret mig…
Hvad laver du med mine børns blod?
Bruger du det til at gøre din egen mere speciel?
Hjælp.
Vær venlig.
Lider du?
- Nu ved du, hvordan det føles. -Ingen!
Ingen! Ingen!
Ingen! Lad ham være!
Ingen.
Ingen...
Nej nej...
Tag den ad.
Gem det, der er godt.
Hvad generer dig?
Betydede denne mand noget for dig?
Der var en anden passager.
Hvordan fandt du dette?
Vi søgte næring.
Hvad, faldt du lige over det?
- Hvorfor vil du ikke se på mig? - Fordi hun er bange for dig!
Lad os gå, Vesper.
Ingen.
Du kan ikke bare gå.
Ikke uden at hjælpe med at rydde op først.
Vi siger, at vi ikke fandt noget.
- Kan ikke lyve for hende for evigt. - Jonas leder efter hende.
Det ville være farligt, hvis hun gjorde noget overilet.
- Vi skal informere Citadellet. - Jonas er den eneste med en sender.
Og hvad så?
Har du aldrig sneget dig ind på hans gård før?
Fandt du ham?
Vi fandt intet.
Men hvordan...
Svæveflyet kunne ikke være styrtet så langt væk.
Området er... Det er virkelig stort.
- Vi tager afsted i morgen. - Vi skal informere Kastellet om styrtet.
Vores nabo har en sender. Vi tager afsted i morgen.
Ja.
Ret.
Lad os gøre det.
Din fod.
Du er næsten holdt op med at halte. Kan jeg se?
Klarede du det?
Jeg gjorde det for ham.
For at beskytte sine åbne sår, men...
Det fremskynder ikke helingsprocessen.
Jeg vidste ikke, at folk her vidste så meget om syntetisk biologi.
Skadedyret har også hjerner.
Det her er ingenting.
- Kom med mig. - Vesper, det er ikke sikkert.
Hun skal se mit arbejde, hvis hun vil tage os med til Citadellet.
Lad os gå.
Hej! De små hilser altid på mig.
Hun kan lide dig.
Dette er den første jeg lavede.
Han surmuler, for jeg har ikke været her i flere dage.
Han er ikke den flotteste, men...
Han har karakter.
Ligesom far.
Kom nu.
De er mere sikre her, men jeg håber en dag...
...at de går ud i verden.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Vi skal vise Elias.
Hvis?
Min far.
Han er leder af syntetisk biologi på Citadellet.
Han ville elske dette.
Jeg er stadig ved at lære.
De første overlevede ikke
engang, eller... de dræbte hinanden.
Men jeg kommer tættere på den rigtige sammensætning for hver generation.
Jeg laver stadig fejl.
Denne skal være blå ligesom de andre.
Noget må have ændret min oprindelige kode.
Lad os finde ud af, hvorfor du ikke gør, hvad du skal.
Vi ved begge, at jeg ikke kommer til Citadellet.
Men barnet stoler på dig. Dette er alt for hende.
Hvornår døde din mor?
Hun er ikke død.
Hun forlod os for et år siden.
fulgte pilgrimmene.
Hvem er pilgrimmene?
De vandrer i grupper med slør over ansigtet og samler gamle stumper.
Ingen ved hvorfor.
- De taler ikke. - Hvorfor fulgte hun efter dem?
Far sagde, at hun drømte for meget.
Det var ked af at bo her.
Hun...
Hun skrev disse smukke sange.
Da hun sang, fik det mig til at føle...
Varm.
En morgen, jeg...
Jeg gik til hende,
bad hende om at synge, men...
Hun havde mistet stemmen.
To dage senere var hun væk.
Nogle mennesker siger...
At der er en virus, der gør dem til pilgrimme.
Hun ville aldrig have forladt dig, hvis hun havde et valg.
Hvad med dine?
Jeg har aldrig mødt hende.
Måske er det bedre på den måde.
Findes de i virkeligheden?
Det gjorde de for længe siden.
Er det rigtigt, at citadellet kan generere nogle...
-... nogen livsformer? - Ja.
- Har du nogensinde set denne? - Ja.
Det er en kat. De er meget selvstændige.
Giver det en lyd?
Ja.
- Hvad med det her? - Det er en ugle.
De flyver og de gør...
- Dette? - Det er en papegøje.
De gentager alt, hvad du siger.
- Hvad? - Hvad?
-Hvad laver du? -Hvad laver du?
- Åh jeg forstår. - Åh jeg forstår.
- Stop nu. - Stop nu.
- Hold op. - Hold op.
- Stop det. Stop det nu. - Stop det. Stop det nu.
- Hold op. - Hold op.
- Stop, Camellia. - Stop, Camellia.
- Stop det. Stop det. - Stop det. Stop det.
- Hold op. Stop nu. - Hold op. Stop nu.
- Hold op. Hold op. - Hold op. Hold op.
Dette er en ulv.
De rejser i flok.
Og de kan lide at hyle mod månen.
Hvorfor er Citadellet lukket for folk som os?
Hvis de åbnede dørene for alle, ville der ikke være ressourcer nok.
Men...
Du laver kander til at tjene dig.
Vi kunne gøre deres arbejde.
Citadellet kan lide kontrol.
Hunde er designet til at være loyale.
Det ville ikke være så nemt med mennesker.
Nyn noget.
- Han vil have travlt med dem. - Jeg vil tjekke, om den er klar.
Kom ind, Vesper.
Gyroskopet virkede ikke korrekt.
Jeg ordner det for dig.
Hvad bringer jer to hertil?
Vesper.
Hvorfor bryder du ind i min have?
Vi kom for at få det, du skylder os, for blodet.
Nå, der er ingen grund til at snige sig bagi.
Sidste gang dine børn kastede sten efter mig.
Tingene har været lidt anspændte her.
For et par dage siden forsvandt vores spirende frø...
Skinny kiggede på dem.
Han sagde, at insekter tog dem.
Kan du forestille dig det?
Jeg var nødt til at sende ham væk for at tænke over det.
Hvis du ikke kan stole på din familie...
Tror du virkelig, at insekter stjal de frø?
Hold her.
Hvis jeg fangede et insekt i at stjæle fra familiens butik,
Ville jeg rive dens vinger af,
hver lille lille knogle.
Og hvad med den ekstra passager?
Har du set noget?
Jeg har mistet al tålmodighed med løgnere.
Dronen er så god som ny.
Men vi laver ikke velgørenhedsarbejde her.
Er du sulten?
kan du flyve
Hvad gjorde han ved dig?
Flyv en gang til.
-Ingen!
Ingen! Ingen!
Hvad skete der?
Vesper?
Har du kontaktet Citadellet?
Vesper.
-Hej, tag et øjeblik. -Ingen!
- Vesper! - Nej.
- Hvad hvis det ikke kan rettes? - Selvfølgelig kan det.
Du vil finde en vej.
Jeg lover.
Og så kan vi gå og lede efter Elias,
fordi jeg har det så meget bedre. Hvad?
Han er død.
Vis mig.
Nej Nej Nej!
Du er en...
Jeg er en kande, ja.
Men jeg har set en kande før...
- Det var ikke som dig. - Han skabte mig.
Jeg er anderledes.
Du kan ikke få os ind i citadellet.
Vi flygtede fra Citadellet, da vi styrtede ned.
At skabe en intelligent kande er en stor forbrydelse.
De ville slå mig ihjel.
Elias indgik en aftale med et andet Citadel om flygtningestatus.
Du skulle aldrig tage os.
Få ryddet op. Kom nu!
Vesper, jeg er ked af det.
Jeg har aldrig følt mig så værdiløs.
Prøv at flyve.
Du kan ikke blive her. Jonas mærkede dig.
Han tror, ​​du tilhører ham nu.
Vi skal ingen steder, far.
Hun er en kande.
Hun løj for os.
Du havde ret.
Jeg tager hende til Jonas.
Så vil han måske være blidere over for mig.
Vær ikke for hård ved hende. Hunde adlyder deres herrer.
Hun havde intet valg.
- Hold op! - Nej!
Jeg eksisterer ikke længere.
Man kan ikke bare give op, når tingene er svære.
De er svære for os alle,
men vi bliver
og vi hjælper hinanden.
Følg mig.
Sid ned.
Jeg fandt ud af hvorfor det ikke virkede som det skulle.
Den har stødt på en svamp med et orange pigment.
De var med og lavede noget nyt.
Hvis en blomst kan ændre sit formål,
så kan du også.
Hvad?
Må jeg studere en prøve fra dig?
Camellia?
Se dette afsnit her.
Det gentager sig konstant, men det hører ikke til dit kerne-DNA.
- Hvad er det? - Den er låst.
Elias fortalte mig ingenting.
Jeg plejede at spille for Elias, da han arbejdede, han sagde, at det hjalp ham med at koncentrere sig.
Han var i et Citadell-laboratorium.
Med deres teknologi ville dette være nemt.
Du ville ikke kunne lide dig selv i Citadellet.
Elias plejede at sige, at livet der var som en frossen flod, overfladen var smuk,
men under...
Alle forsøger at leve evigt, og det er et glædesløst og ensomt liv.
Du boede der.
Jeg levede for Elias.
Jeg underholdt ham, jeg tog mig af ham.
Jeg lod ham tage sig af mig.
Jeg holdt ham varm,
Jeg hjalp ham med at sove...
Jeg gjorde alt, hvad han bad mig om.
Camellia?
Ingen. Spil videre.
Der, den sidste tone, fortsæt med at spille den.
Se.
Disse, DNA-sekvenserne af planter...
Der er så mange, jeg forstår det ikke.
Vent.
Far!
Jeg fandt nøglen til at låse Citadell-frøene op.
Jeg kan gøre dem frugtbare.
Vi kommer aldrig til at sulte igen.
Så det var hans plan:
at bytte dem til adgang til det andet Citadel.
Du skal tage Vesper dertil i morgen.
- Nej. - Vesper.
- Far. - Du...
Jeg vil ikke forlade dig.
Du forstår ikke, Citadellet vil være hensynsløst.
Jeg har brug for nye filtre. Vi skal gå til det gamle laboratorium.
Du vil ikke tro, hvad jeg vil gøre.
Jeg er så lettet over endelig at finde dig, frøken.
Og du er?
Hvor er mine manerer?
Jeg hedder Jonas.
Jeg er hans bror.
Hvis du kommer tilbage med mig,
Kan jeg hjælpe dig hjem?
Vi har allerede kontaktet Kastellet, de er på vej.
Enten tager du fejl eller...
Nogle fortæller ikke sandheden.
Jeg er den eneste person i dette område med en sender.
Du skal være meget forsigtig...
som du stoler på.
Mit sted er mere...
velegnet til en dame.
Det er større, mere behageligt.
Det lugter ikke af død.
Jeg tager med dig.
Utrolig!
Du er så at sige et menneske.
- En kande har brug for en mester. - Jeg har én.
Ingen! Ikke mere.
Tror du, jeg er dum?
Vesper stop! Stop det! Stop det!
- Nej, nej, gør det ikke. - Jonas, nej!
Drop det.
Så sådan ender det.
Jeg vil lave en aftale.
Camellias ejer var ingeniør.
Han gemte koderne for at låse frøene op inde i hendes DNA.
Jeg kan gøre dem frugtbare.
Vi har begge al den mad, vi har brug for.
Jeg fandt den Kannen, du leder efter.
Dette vil blande sig med frøens celler og ændre deres DNA.
Hvor lang tid vil det tage?
Det virkede.
Denne lille her, kan ændre hele vores liv.
Væk fra vinduet.
Vesper...
Lad det være.
Indånd det ikke.
De kommer snart.
Jeg vil overgive mig.
Det er det for sent til. De ved, at vi har hjulpet dig.
- Du og Vesper skal gå nu. - Nej!
- Vi efterlader dig ikke her. - Lad være med at skændes.
Jeg kan købe dig tid nok til at flygte.
Se på mig.
Du og Camellia skal tage til citadellet i syd.
- Udskift frøene for at være sikker. - Nej, jeg vil ikke have noget af det her.
Jeg vil give dem frøene.
- Sådan fungerer det ikke. - Jeg efterlader dig ikke her.
Vesper.
Hvad med dette?
Vi snyder dem.
Du vil gemme dig i sumpen, og jeg vil fortælle dem, at du er væk,
og når det er overstået kan du komme tilbage.
Jeg har arbejdet for disse mennesker. Jeg ved, hvordan man snakker med dem.
Desuden,
hvordan kan de såre mig mere?
- Vi kan også skjule dig for dem. - Der ja.
Det er en god ide.
Lov at du vil tage dig af hende.
Nej nej.
Ingen! Ingen!
- Undskyld. - Nej!
Nej nej!
- Kom her. Undskyld. - Nej nej!
- Nej nej. - Han vil altid være hos dig.
Han vil altid være hos dig. Vesper.
Han sagde, at vi skulle gå til din have, og så tager vi sydpå til Citadellet, når det er sikkert.
OKAY?
Kom nu.
Løb.
Rør ikke ved det røde græs.
Jeg tager med dig.
Hej!
De stopper ikke før de får mig.
Ingen. Far sagde...
Vi skal holde sammen.
Du kan ikke bare forlade mig.
Vesper, kan du huske, hvad du sagde om frøene?
Hvordan kunne du bare ændre alt?
- Nej. - Vesper.
- Du kan ikke gøre det her. - Det er i orden.
Du kommer med mig. Du bliver hos mig og det er det!
- Du skal gøre, som jeg siger.
Det er en ordre, jeg bestiller dig og du bliver hos mig.
- Vesper... - Okay? Kom nu. Kom nu.
Du bliver hos mig.
Du bliver hos mig, okay?
Du bliver hos mig. Du vil ikke tage afsted.
Nej nej.
- Vær venlig. - Vesper.
Forlad mig ikke, tak.
- Vær venlig. - Vesper.
- Vær venlig. - Vesper...
Vær venlig.
Vær venligst hos mig.
Hav smukke drømme.
OVERSÆTTET OG SYNKRONISERT AF LEOGATE1968