Var… är jag?
Vad har hänt sen dess?
Är jag död?
Är det här verkligheten?
Eller är det helvetet?
AVSNITT 12 LIGHT IN THE DARKNESS
Visualisera starkt nu.
Du ska lämna din kropp nu.
Din själ lösgörs och går in i herr Kudos kropp.
Väl där, försök hitta hans själ.
Okej.
Fröken Miyo… Var försiktig.
Miyo-chan, jag vet att du klarar det.
Fröken Miyo…
Alla här tror på dig för att vi bryr oss om dig.
Är du redo?
Ja.
Jag kommer att återvända
med min blivande make.
Jag är redo.
Herrn…
Det här ser ut som
Saimorihuset…
De groteska varelserna som förstördes dyker nu upp igen, en efter en.
Jag var med Godo och de andra, men nu är de borta…
Vad är det här för ställe?
Det är inte de dödligas värld.
Allt jag vet är
att oavsett var jag är, kan jag inte dö här.
Herrn…
Miyo!
Miyo! Var är du?
Svara mig om du är här!
Miyo!
Var är min blivande make?
Vem där?
Är det nån där?
Här borta…
Vänta lite!
Varför?
Här… Här borta…
Vänta!
Du är…
Fånga mig om du kan.
Vad är det här?
Hitåt.
Jag måste hitta min blivande man.
Den här dörren…
Jag känner igen den.
Är du…
…jag?
Miyo…
Jag måste gå till henne.
Jag skulle hämta Miyo.
Hur patetisk är jag?
Jag måste träffa henne en gång till och be om ursäkt.
Men,
kommer jag kunna det?
Nej, jag måste!
Jag kan inte vara fast här.
Jag får inte dö än!
Vad gör du här?
Du får inte träffa honom.
Varför?
Du är inte god nog åt honom.
Du kommer att vara ensam.
För alltid.
För att det är lättare för dig.
Det är så du har levt hittills.
Du vet det i ditt hjärta, eller hur?
Han gav dig så mycket vänlighet.
Du vägrade blankt
och sårade honom.
På grund av dig, vandrar han nu på dödens rand.
Alla som möter dig,
möter olycka.
Det är därför
du inte borde finnas vid hans sida.
Det kan vara sant.
Jag är misslyckad på många sätt.
Jag har velat förändras och sluta se mig själv som misslyckad.
Som du sa, jag är inte bra nog för honom.
Det trodde jag också.
Men…
Inte nu längre.
Sen du fick en övernaturliga förmåga?
Det spelar ingen roll.
Tack vare de omkring mig som bryr sig om mig,
känner jag att det är okej för mig att vara vid hans sida.
Ljug inte.
Du tycker själv att det är lättare
att vara ensam.
Nej. Det är inte sant.
Ljug inte!
Efter att mor dog var varje dag ett helvete.
Så det dröjde inte länge
förrän du bedövade ditt hjärta för att inte känna nåt.
Det fanns inget annat sätt.
Det var det enda sättet att leva.
Jag trodde att det var mitt liv att leva så.
Men… Jag tror att jag kan förändras.
Det är för sent att förändras!
Du har alltid gett upp för minsta lilla sak, eller hur?
Men… Jag bestämde mig för att inte ge upp längre!
Det är omöjligt!
Det är inte omöjligt!
Det är omöjligt!
Det är lätt att ge upp,
och du blir inte sårad!
Det är sån du är.
Du sårade honom
så att du inte skulle bli sårad!
Därför måste jag be honom om ursäkt.
Min blivande make var alltid på min sida.
Trots att han trodde på mig,
kunde jag inte tro på mig själv.
Jag var rädd att bli sårad.
Allt är mitt fel.
Kom inte nära mig!
Risken att bli sårad är skrämmande…
Men jag tänker inte fly längre.
Jag tror på min blivande man.
Och eftersom han tror på mig,
tror jag på mig själv också.
Jag…
Jag vill vara vid hans sida!
Jag ska hitta honom och föra honom tillbaka
så att jag kan leva ett lyckligt liv med honom.
Jag hoppas att du kan det.
Det är hans kumihimo-band.
Herrn!
Miyo?
Backa!
Vad är det här?
Herrn.
Jag ska föra hem dig.
Miyo.
Herrn!
Du är svårt skadad.
Oroa dig inte.
Det är bara en skråma.
Än viktigare…
Du.
Ers Majestät!
Vad är situationen?
Ers Majestät.
En flicka som verkar tillhöra familjen Usuba har dykt upp.
Förbannade Usuba…
Ers Majestät, vila din kropp.
Det är vår högsta prioritet nu att eliminera
familjen Kudo som utgör ett hot mot oss och kraften i drömsyn.
Miyo.
Herrn.
Ta min hand.
Din hand?
Kan du snälla…
…lita på mig?
Självklart.
Vi beger oss hem tillsammans!
Ja.
Dö!
Kiyoka Kudo!
Miyo Saimori!
Miyo! Den kommer!
Era irriterande små råttor!
Försvinn!
Var är vi?
Miyo…
Trots att det var mitt jobb att skydda dig,
räddade du mig istället.
Herrn, det här…
Den här kumihimo-snöret
ledde mig till dig.
Så det var så…
Jag trodde att jag hade förlorat det i striden.
Jag knyter det åt dig.
Kan du huka dig, herrn?
Ja, tack.
Så där, det är klart.
Tack.
Herrn?
Ja?
I Usubahuset frågade du vad jag ville göra.
Jag svarade: "Jag vet inte."
Minns du det?
Ja.
Jag ljög när jag sa att jag inte visste.
Förlåt.
Nej.
Det är jag som ska be om ursäkt.
Ursäkta?
Jag menade inte att såra dig,
men jag tappade humöret och sa nåt oresonligt.
Jag ber om ursäkt.
Det är okej.
Jag vill vara vid din sida.
Miyo.
Snälla, låt mig alltid vara vid din sida.
Det var alltid min avsikt.
Om du inte har nåt emot nån som jag, vill jag ha dig vid min sida.
Ja.
Självklart.
Bra.
Jag visste inte vad jag skulle göra om du hade sagt nej.
Jag skulle aldrig säga nej.
Kiyoka?
Fröken Miyo!
-Kommendanten! -Herr Kudo!
-Miyo! -Kommendanten!
-Kiyoka! -Miyo!
Miyo!
Alla…
Herrn,
alla väntar.
Vi går tillbaka tillsammans.
Ja, kom igen.
-Kommendanten! -Unge herrn!
Miyo-chan!
Kommendanten! Vakna!
-Miyo! -Kommendanten!
Miyo-chan…
Jag är lättad…
Fröken Miyo…
Kommendanten!
Är vi tillbaka?
Ja.
Vi var så oroliga för dig!
Förlåt att vi gjorde er oroliga.
Herrn…
Jösses, gråt inte.
Kommendanten!
Jag är så glad att du är okej!
Hallå, Godo!
Kläng inte på mig! Du kväver mig!
Arata!
Är du på väg hem?
Mitt arbete här är klart, verkar det som,
så jag ursäktar mig själv.
Jag vet inte vad jag ska säga om allt det här, men…
Du behöver inte nämna det.
Jag gjorde bara det jag ville.
Men,
jag kan inte
gå tillbaka till Usubahuset med dig.
Jag är ledsen.
Be inte om ursäkt för nåt sånt.
Du är familj för oss.
Arata Tsuruki…
Jag ska be om en returmatch en dag.
Då förlorar jag inte.
Nåväl. Jag är redo när som helst.
Tills dess…
Va? Det kan inte stämma…
Mikado har redan förlorat uppenbarelseförmågan.
Rädslan för att inte kunna se in i framtiden
har tagit över Mikado.
Han begick en synd genom att öppna Graven och försätta många i fara…
Vi måste…
…få honom att sona för det en dag.
Det känns som om vi var borta så länge.
Ja, det gör det.
Välkommen hem, herrn.
Det är skönt att vara hemma, Miyo.
Så återfick jag lugnet i vardagen.
De rastlösa nätterna med mardrömmar blev ett minne blott.
Och nu kan vi äntligen njuta av måltider tillsammans
medan vi har triviala samtal.
Den tid jag tillbringar med min blivande man,
är lycka för mig.
Nuförtiden inser jag det ännu mer.
FLERA DAGAR SENARE
Fridfulla dagar flög förbi.
Och innan jag visste ordet av,
hade dagen då jag skulle testa fröken Hazukis lärdomar
kommit.
FESTDAG! LYCKA TILL, MIYO!
Miyo.
Herrn.
Tack för att du väntade.
Visst.
Herrn?
Hur ser jag ut?
Du är vacker.
Tack så mycket.
Du är också stilig.
Vad säger du helt plötsligt?
Förlåt.
Ska vi gå?
Ja.
Miyo.
Jag vill fråga dig igen bara för att vara säker, eftersom vi inte är i en dröm nu.
Jag vet hur besvärlig jag kan vara.
Men vill du gifta dig med mig?
Du är inte alls besvärlig.
Jag är mycket mer besvärlig…
Du då?
Kommer du inte ångra ditt beslut?
Inte en chans.
Det var jag som valde dig.
Jag vet att jag är oerfaren,
men det vore en ära.
Detsamma. Det vore en ära.
Undertexter: Emelie Nilsson