Kde to… jsem?
Co se od té doby stalo?
Jsem mrtvý?
Je tohle realita?
Nebo je to peklo?
12. DÍL SVĚTLO V TEMNOTĚ
Pořádně si ho představ.
Teď opustíš své tělo.
Tvá duše se oddělí a vstoupí do těla pana Kuda.
Až tam budeš, zkus najít jeho duši.
Ano.
Buďte opatrná, slečno Mijo.
Vím, že to dokážeš, Mijo.
Slečno Mijo…
Všichni ti věří, protože nám na tobě záleží.
Jsi připravená?
Ano.
Určitě se vrátím…
spolu se svým nastávajícím.
Jsem připravená.
Pane…
To vypadá jako…
dům rodiny Saimori…
Zlikvidované nadpřirozené bytosti se teď znovu objevují.
Byl jsem s Godem a ostatními, ale ti jsou teď pryč…
Co je to za místo?
Rozhodně to není svět smrtelníků.
Ať už jsem kdekoli…
tady umřít nemůžu.
Pane…
Mijo!
Mijo! Kde jsi?
Jestli jsi tady, odpověz!
Mijo!
Kde je můj budoucí manžel?
Kdo je tam?
Je tam někdo?
Tady…
Počkej!
Proč?
Tady… Tady jsem…
Počkat!
Ty jsi…
Chyť mě, jestli to dokážeš.
Co… je tohle?
Tudy.
Musím rychle najít svého nastávajícího.
Ty dveře…
poznávám.
Ty jsi…
já?
Mijo…
Musím za ní.
Chtěl jsem Mijo přivést zpátky.
Jsem ubožák…
Musím ji znovu vidět… a omluvit se jí.
Ale…
je to vůbec možné?
Je to možné!
Nemůžu být uvězněný na takovém místě.
Ještě nemůžu umřít!
Co tu děláš?
Neuvidíš ho.
Proč ne?
Nejsi… pro něj dost dobrá.
Budeš sama.
Navždy.
Protože je to pro tebe snazší.
Tak jsi dosud žila.
V hloubi srdce jsi to věděla, ne?
Byl k tobě tak laskavý.
Odmítla jsi ho
a ublížila jsi mu.
Kvůli tobě teď stojí na prahu smrti.
Každý, kdo tě potká…
má smůlu.
Proto…
bys s ním neměla být.
To je možná pravda.
V mnoha ohledech jsem selhala.
Chtěla jsem se změnit a přestat se brát jako selhání.
Jak jsi řekla, nejsem pro něj dost dobrá.
Taky jsem si to myslela.
Ale…
teď už si to nemyslím.
Od té doby, co máš schopnosti?
Na tom nezáleží.
Díky lidem, kterým na mně záleží,
jsem si uvědomila, že s ním můžu být.
Nelži.
Sama si myslíš,
že je snazší zůstat sama.
Ne. To není pravda.
Nelži!
Po mámině smrti byl každý den peklem na zemi.
Zanedlouho
jsi své srdce uzamkla, abys už nic necítila.
Jinak to nešlo.
Byl to jediný způsob života.
Myslela jsem, že takový už je můj život.
Ale věřím, že se můžu změnit.
Na změnu už je pozdě!
Vždycky jsi nad každou maličkostí zlomila hůl.
Ale… teď už to neudělám!
To je nemožné!
Není to nemožné!
Je to nemožné!
Je snadné to vzdát.
Nikdo ti tak neublíží!
Taková jsi.
Zranila jsi jeho city,
aby ti neublížil!
Proto se mu musím omluvit.
Můj budoucí manžel byl vždy na mé straně.
I když ve mě věřil,
já si věřit nemohla.
Bála jsem se, že mi ublíží.
Je to moje vina.
Nepřibližuj se!
Sice mě děsí, že mi může ublížit…
ale už nebudu utíkat.
Věřím ve svého budoucího manžela.
A protože on věří ve mě,
věřím i já v sebe.
Chci…
Chci s ním být!
Najdu ho a přivedu ho zpátky,
abychom spolu mohli vést šťastný život.
Snad… to dokážeš.
To je jeho šňůrka kumihimo.
Pane!
Mijo?
Ustupte!
Co to je?
Pane.
Odvedu vás domů.
Mijo…
Pane!
Jste vážně zraněný…
Neboj se.
Je to jen škrábnutí.
Máme větší problém…
Vy.
Veličenstvo!
Jak to vypadá?
Veličenstvo.
Objevila se dívka z rodiny Usuba.
Zatracená rodina Usuba…
Veličenstvo, odpočívejte.
Naší nejvyšší prioritou je teď eliminovat
rodinu Kudo, která představuje hrozbu, a sílu schopnosti vidět sny.
Mijo.
Pane.
Vezměte mě za ruku.
Za ruku?
Můžete mi…
prosím věřit?
Samozřejmě.
Vraťme se… domů!
Ano.
Zhyň!
Kijoko Kudo!
Mijo Saimori!
Mijo! Jde po nás!
Vy otravné krysy!
Zmiz!
Kde to jsme?
Mijo…
Měl jsem tě chránit,
a přitom jsi zachránila ty mě.
Pane, tahle…
Tahle šňůrka kumihimo
mě k vám zavedla.
Aha, takže takhle…
Myslel jsem, že jsem ji ztratil v bitvě.
Já vám ji zavážu.
Skloníte se, pane?
Ano, děkuju.
A je to.
Děkuji.
Pane?
Ano?
V domě rodiny Usuba se mě ptali, co chci dělat,
a já řekla, že nevím.
Pamatujete?
Ano.
Lhala jsem.
Omlouvám se.
Ne.
To já bych se měl omluvit.
Prosím?
Nechtěl jsem ti ublížit,
ale neovládl jsem se a řekl jsem něco nerozumného.
Upřímně se omlouvám.
To nic.
Já… Chci s vámi být, pane.
Mijo.
Dovolte mi s vámi být.
To jsem vždycky chtěl.
Pokud ti to nevadí, chci tě mít po svém boku.
Ano.
Jistě.
Dobře.
Nevím, co bych dělal, kdybys mě odmítla.
Nikdy bych vás neodmítla.
Kijoko?
Slečno Mijo!
- Veliteli! - Pane Kudo!
- Mijo! - Veliteli.
- Kijoko! - Mijo.
Mijo!
Všichni…
Pane,
všichni čekají.
Vraťme se spolu.
Ano, pojďme.
- Veliteli! - Mladý pane!
Mijo!
Veliteli! Vzbuďte se!
- Mijo! - Veliteli!
Mijo…
Ulevilo se mi…
Slečno Mijo…
Veliteli!
Jsme… zpátky?
Ano.
Měli jsme o tebe strach!
Mrzí mě, že jste měli strach.
Pane…
Božínku, nebreč.
Veliteli!
Jsem rád, že jste v pořádku.
Hej, Godo!
Nelep se na mě! Dusíš mě!
Arato!
Vracíš se domů?
Svou práci jsem odvedl,
takže se omluvím.
Nevím, co na to všechno říct, ale…
To nestojí za řeč.
Chtěl jsem to udělat.
Ale…
pořád se nemůžu…
vrátit k vám domů.
Je mi to líto.
Za něco takového se neomlouvej.
Jsi naše rodina.
Arato Curuki…
Jednou si vyžádám odvetu.
Příště už neprohraju.
Dobrá. Jsem připraven.
Tak zatím.
Co? To snad ne…
Mikado ztratil schopnost zjevení.
Ovládl ho strach,
že neuvidí budoucnost.
Otevřel Hrob a ohrozil spoustu lidí…
Jednou za to…
bude muset pykat.
Jako bychom byli pryč celé věky.
To ano.
Vítejte doma, pane.
Jsem rád, že jsem doma, Mijo.
A tak se můj každodenní život vrátil k normálu.
Neklidné noční můry se staly minulostí.
A teď si spolu konečně můžeme vychutnat jídlo
a bavit se při něm o normálních věcech.
Čas, který trávím se svým manželem,
pro mě znamená štěstí.
Teď si to uvědomuju ještě víc.
O NĚKOLIK DNÍ POZDĚJI
Klidné dny utekly rychle.
A než jsem se nadála,
přišel den, kdy jsem si měla vyzkoušet, co mě naučila
Hazuki.
VEČÍREK! ZLOM VAZ, MIJO!
Mijo.
Pane.
Děkuju, že jste počkal.
No… Ano.
Pane?
Jak vypadám?
Vypadáš nádherně.
Moc vám děkuju.
Taky vám to moc sluší, pane.
Co tak najednou?
Omlouvám se.
Půjdeme?
Ano.
Mijo.
Pro jistotu se tě zeptám znovu, teď když už nejsme ve snu.
Vím, že jsou se mnou samé potíže.
Ale vezmeš si mě?
Vůbec s vámi nejsou potíže.
Se mnou jsou větší…
A co vy?
Nebudete svého rozhodnutí litovat?
Určitě nebudu.
To já jsem si tě vybral.
Vím, že jsem nezkušená,
ale bude mi ctí.
Nápodobně. Bude mi ctí.
Překlad titulků: Nikola Krčová