Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Z KOPCE
Do háje.
Sakra práce.
Dej mi pokoj.
Hej!
Co tu sakra děláte?
Haló!
Neprodám vám svůj příběh, jestli jste tu proto.
Běžte pryč.
Cože?
Já mám jít pryč?
Tohle je můj…
Jste na mým pozemku.
Vy jděte pryč.
Panebože.
Našli jste doklady?
Zatím ne, ale vypadá to na syna paní Georgie.
Dobře.
Řekl něco, než skočil?
Ani ne.
Vzhledem k poloze…
Co tím myslíte?
Kdy jste přijel?
Před pár dny.
Dovolená?
Ne, přestěhoval jsem se sem. Koupil jsem ten dům.
- Tenhle dům? - Jo.
Co ty chceš?
Běž už.
Žijete tu sám?
Ano.
- Nejste ženatý? - Ne.
- Děti? - Ne, já… nemám děti. Jsem sám.
A ten dům jste koupil přes realitní agenturu?
Jo. Makléřka mi udělala cenu.
- Co? - Pane…
John.
Pane Johne, já jsem Manoli.
Tahle oblast je…
Kapitáne, tady Vangelis.
Ale ne.
Dobře. Já se potom u paní Georgie stavím.
- Tahle oblast… - Měl byste s sebou vzít kněze.
Panebože…
Jo. Dobře!
Tahle oblast by se dala nazvat… Jak se to říká?
Ráj sebevrahů.
Cože?
Několikrát do roka tu někdo spáchá sebevraždu.
Jezdí sem dokonce i cizinci. Stal se z toho pojem.
Divím se, že jste o tom neslyšel.
Říkáte, že sem chodí lidi a…
Několikrát do roka?
Někdy i několikrát za měsíc.
A vy prostě…
Vy s tím nic neděláte?
- Jak to mám zastavit? - Postavte tu plot.
Ať nemůžou ke kraji.
- Máme postavit plot? - Jo!
Plot kolem celého útesu?
Moje číslo.
Zavolejte, když uvidíte někoho u srázu.
To je celý?
Vítejte na ostrově.
Co?
Tsigara…?
- Cigarety? - Ano. Děkuju.
Ty modrý.
Nebo bílý. To je jedno.
Neznám vás?
Ne, nemyslím si.
Na co máte tohle? Na těstoviny?
Mož…
Ne.
Tohle je lepší.
Když to říkáte.
A ještě tyhle pro lepší chuť.
Super. Neplánuju žádnou velkou hostinu nebo…
Máte koření?
Přinesu vám koření.
Dobře.
Takhle by to nebylo k jídlu. Rigani!
Paprika.
Netuším, co s ní.
Je možný nechat si nákup doručit domů?
Je někdo nemocný?
Ne. Pro mě.
Jste nemocný?
Je možný, aby mi nákup někdo doručil?
Chápu. Pán se na nás nechce dívat.
Tady.
Sepište seznam.
Dobře…
Nikdy jsem pro sebe nenakupoval.
Žijete sám?
Jo.
Dobře, něco vám vyberu.
Mockrát děkuju.
- Ještě něco? - Ne.
Počkat, vlastně ano.
Řecko-anglický slovník.
Kde bydlíte?
V domě na útesu.
Jo, přesně tam.
- Hej! - Malaka!
Melino, zlato! To nemůžeš jednou přijít včas?
Melinko.
Co?
Tak mě oslovuješ, jen když něco chceš.
Fajn. Sophia je nemocná. Můžeš to vzít večer za ni?
Děláš si srandu?
No tak, nemám lidi.
Já bavím hosty, nejsem výpomoc.
Melino.
Tohle je taverna, ne klub. Prosím.
Fajn. Můžu aspoň zahrát první set?
Dobře. Zbytek dohraje kapela.
Nikdo si toho ani nevšimne.
Promiňte.
Jste v pohodě?
Haló.
Je namol?
To je proti vetřelcům nebo vám?
Obojí.
Dobrá práce.
Co chcete?
Klid. Nesu vám nákup.
Dojdu pro peníze…
Melina.
Jo.
- Nechte to u dveří. To je v pohodě. - Hodím vám to do kuchyně.
Tady to stačí.
Udělám to ráda. Vždycky mě zajímalo, jak to vypadá uvnitř.
Nikdo tu dlouhý roky nežil. Možná desítky let.
To je divný.
Myslím, že to poslední majitel odstartoval tuhle mánii.
Díky, ale nemám čas.
John Allman. Počkat, vy jste John Allman?
Rocková hvězda John Allman?
Panebože. Vypadáte tak…
Staře.
Chtěla jsem říct jinak. Ale jo, staře.
Co děláte na Kypru?
Řekněme, že si dávám pauzu od hudební kariéry.
Zaprvý, hudba není kariéra. Je to životní styl.
Tak si dávám pauzu od svýho života.
Málem bych zapomněla. Váš slovník.
Nezníte jako místní.
Ne všichni máme přízvuk. Ale jsem odsud.
Když se chcete naučit jazyk, nejlepší je nabrnknout si místního.
Jo… Určitě budete moc fajn, ale nikoho nehledám.
Myslel jste, že vás balím?
- Nevím, jak tomu tady říkáte. - Fuj.
Myslela jsem někoho jinýho.
Vy jste dohazovačka?
Je tu spousta svobodných ženských vašeho věku.
Bože, prosím.
Nemusel byste tu být sám.
Nemám zájem.
Fajn.
Jestli si potrpíte na soukromí, dole pod útesy je úžasná malá pláž.
Stačí sejít dolů.
Nikdo tam nikdy nechodí. Můžete se opalovat nahej.
Zase mě balíte?
Až otevřete ten slovník, jako první si najděte slovo „malaka“.
Malaka…
„Kretén.“
Jo?
Jimmy, kamaráde.
Ty mizero! Proč nezvedáš telefon?
A co je to za číslo?
Co sakra děláš?
Víš, co tady musím snášet?
Proto tě mám rád.
Ne. Taky tě mám rád, ale štveš mě.
Všichni tě hledají.
Nikdo mě nehledá.
Chudáčku. Skoro bych tě politoval.
Kde vůbec jsi?
Jsem na Kypru.
Na Kypru?
Chvíli jsem se bál, že je po tobě.
Ale tohle je horší.
Tak to nevyšlo. To je toho.
Seber se, život nekončí. Je to jedno album…
Nešlo jen o to album, Jimmy.
Hele, já vím, že jsi dlouho nic nenapsal,
ale prostě dokonči, na čem pracuješ, a pošli mi to.
Uděláme comeback.
Nazveme tu desku Lazarus: Zmrtvýchvstání.
Jsi John Allman. Hudební ikona. Bůh sexu…
- Jimmy, ještě ti zavolám. - Počkej…
Díky za zavolání.
Jste v pořádku?
A co ona?
To je paní Georgia,
matka toho muže, co včera skočil.
Jen se to snaží pochopit.
Ne každý sem jde skočit.
Občas se jen vyrovnávají se smutkem nebo obavami.
Někdy smutek zaženou. Jindy… se vrhnou dolů s ním.
Úžasný. Vy tu na ostrově nemáte psychology?
Na co psychologa, když máte přírodu?
- Skvělý přístup. - A teď máme vás.
Možná je dobře, že tu nahoře bydlíte.
Jo, protože tohle je moje vysněná druhá kariéra.
Sledovat lidi, jak skáčou z útesu.
Johne, nemusíte se jen dívat. Pomáhejte.
Co mám dělat?
Postavit sem ceduli s nápisem: „Promluvíme si“?
To je na vás.
Co?
Mimochodem, mám pro vás ideální ženu.
Ale ne…
Mám sestru.
Nikdy se nevdala
a dělá nejlepší pastitsio, jaké kdy ochutnáte.
- Někdy ji sem pošlu. Uvidíte. - Jen to ne.
A dneska večer si vyrazíme spolu.
- Ne, já nechci. - To nebyla otázka.
Vezmu vás do taverny.
Budete koukat.
Na co čekáš?
Přestaň tu ubožačku týrat a jeď na stanici. Sejdeme se tam.
Sraz večer na náměstí.
Vrátil jste se.
Johne!
Tomuhle říkám Duch Kypru.
- Dobře. - Jamas!
Jamas.
Jestli chceš žít na Kypru, musíš se naučit jíst a pít jako Kypřan.
Radši bych nepředbíhal.
A tohle je co?
To jsou kyperské ravioli.
Dobře. A jak tomu říkáte?
Ravioli.
A tohle je nejlepší.
- Přestanou nám někdy nosit jídlo? - Ne.
Šneci.
Ukážu ti, jak je vycucnout.
Mě už vycucnul život.
Vycucni si šneka, bude to dobrý.
Tak co na to říkáš?
Zpívat umí, ne?
Je dobrá.
Dobrá? Je výborná.
Měla by vystupovat na stadionech jako ty dřív.
Prolustroval jsem si tě. Jsi muzikant.
Máš slavnou písničku.
- Už vím. „Dívka na pláži“. - Ta je moje.
Jo.
Tu jsem vydal už dávno.
Navíc se snažím, aby si mě tu nikdo nevšímal.
Nikomu nic neřeknu.
Dobře.
Ale je nám ctí, že jsi nás navštívil.
Děkuju.
Moje sestra má ráda hudbu.
Jo? Fajn.
Ahoj.
Jsi hvězda!
Měla bys vyjet na turné.
Takže jsi zpěvačka.
To jsem.
Nemáš oheň?
To mám.
Mám tě přečtenou.
Nevypadáš jako kuřačka.
Říkají mi to.
Takže znáš Manoliho.
Tohle je Kypr. Tady se znají všichni.
A všichni jsou tu příbuzný.
Malej ostrov.
Díky za drink.
Johne, pojď. Chci ti někoho představit.
- Ela! Pojď! - To není třeba. Díky.
Ela! Tak pojď.
Tohle je Kyriaco, starosta.
Můžeme s ním probrat ten tvůj plot.
Starosto, nastěhoval se do domu na útesu a chce postavit plot.
Dám ti slevu na povolení.
Povolení?
Jo. To je Savva, jeho žena Andriana,
starostova žena Lenia a Sia, nejlepší doktorka na ostrově.
Lidi, tohle je John. Zrovna se přistěhoval.
Těší mě.
Nápodobně.
Posaď se k nám.
Odkud jsi, Johne?
Z New Yorku.
Kdo by odjížděl z New Yorku?
Nechtěla ses tam přestěhovat?
Ne, vůbec.
Vypadáš povědomě.
Měla bys to zkusit. New York by sis zamilovala.
Jsem odkojená ostrovem.
Manhattan je ostrov.
- Nesmíme o ni přijít. - Jsi na Kypru poprvé?
Vlastně ne. Byl jsem tu před mnoha lety.
Muselo to tu na tebe udělat dojem.
Tak nějak.
Panebože.
Nejsi ten zpěvák?
Jsi to ty! Máš tu písničku.
- Jak se jmenuješ? - Teď jsem ho představoval.
Ale celým jménem.
Allman. John Allman.
To jsem já.
Už si vzpomínám. Býval jsi slavnej.
Miluju tu písničku o dívce na pláži,
do který ses zamiloval.
Ale pak jsi ji opustil.
Ne. Neopustil ji. Ona ho nechala jít.
V čem je rozdíl?
Musela to být sakra ženská.
Jo. Nebyla skutečná.
Byla to jen sloka v písničce.
Asi už bych měl jít, takže…
Tak brzy?
Rád jsem vás všechny poznal. Uvidíme se. Díky.
- Dobrou noc. Ahoj. - Ahoj.
Vyčerpala jsi ho těma svýma nesmyslama.
Johne.
Johne!
„Těší mě“?
Moc mě to mrzí. Nečekala jsem tě tu.
Jo. Víš, co jsi zač? Jsi…
Jsi malaka.
Sám jsi malaka. Co tady vůbec děláš?
Co tady dělám?
Jo.
Co tady dělám?
Co tady vůbec dělám?
Tvoje sestra je v kostele.
Ty nejdeš?
No jasně.
Jen si něco vezmu.
Kde jsi byla přes noc?
Venku.
Venku?
Vrátil se.
Cože?
John je zpátky.
John?
John!
Copak?
Nic, mami.
Takže jsi strávila noc s ním?
Nic nebylo.
Dobře. Něco bylo.
Ale nic to neznamená.
Byla jsi tam celou noc.
Klid.
Byla to jednorázovka. Sotva si mě pamatoval.
Tolik se mi stýskalo.
- Beztak pořád neumíš říct moje jméno. - Ale umím.
Sia.
Moje celý jméno.
„Eutanazie.“
Athanasia.
Vždyť to říkám.
„Eutanasia.“
Pitomče.
A pořád jsi neodpověděl na mou otázku.
Co tu děláš?
Chtěl jsem tu strávit důchod.
Vážně? Ty a v důchodu? Ale prosím tě.
Proč ne?
Protože muzika je tvoje životní láska.
To si myslíš?
To vím.
Copak ses zbláznila?
Aspoň, že jsi přišla na mši.
Hned tě objednáme k zpovědi.
To je tvůj mobil?
- To jsi ty. - Cože?
- Voláš mi. - Nevolám.
Haló?
To je pro tebe.
Haló?
Až se příště vyplížíš z něčího domu,
nezapomeň si telefon.
Nevyplížila jsem se.
Jo, jasně.
Můžeš mi to vynahradit.
Co pak zajít na oběd? Pokud teda někam nespěcháš.
Moc vtipný. Pak mám práci.
Tak co večeře?
Uvidíme. Musím jít.
Tak zatím, „Eutanazie“.
Paní doktorko,
kdy mě pustíte domů?
Až řeknu, pane Petro.
Ještě jeden nádech.
Musím vést firmu.
Kdo se postará o obchod?
Obchod si bez vás poradí.
Musíte se šetřit.
Dneska vypadáte jinak.
Ale ne.
Jak se jmenuje?
Hele, pusťte ho z hlavy.
Utečte se mnou.
Co by na to řekla vaše žena, pane Petro?
Moje žena?
Ulevilo by se jí.
No nic…
Ženská jako vy by neměla zůstat na ocet.
Někdy je to tak snazší.
Přišla za vámi rodina.
Kdo přišel?
- Jak se cítíš, zlato? - Je mi dobře.
Kde je Demetri?
Tady, tati.
A Giorgo?
Ten taky přišel.
- A ještě vedu děti. - Ahoj, dědo.
A co Barbara? Ta je kde?
- Tady, tati. - Jsme tu všichni, zlato.
To je hezký.
Všichni jste tady.
Tak kdo se sakra stará o obchod?
Dej paní Eftyhii recept, než půjdeš.
Dobře.
Nejlepší doktorka ve městě potřebuje svůj mobil.
Děkuju.
Zachraňuješ životy.
Jo, jako ty.
Jo.
Měl jsem na tebe dotaz, než ses vyplížila.
Já se nevyplížila.
Než jsi bez upozornění odešla, zatímco jsem spal,
chtěl jsem se na něco zeptat.
Proč ses nevdala?
Proč ses ty neoženil?
Nenašel jsem tu pravou.
Ani já ne.
Uvařím ti večeři.
Odkdy vaříš?
Za ty roky jsem se leccos naučil.
Už umím vařit.
A taky si umím zavázat tkaničky.
Už nejsem ten chlap z pláže.
Fajn. Přijdu dneska na večeři.
A už běž. Mám práci.
Pane jo.
Sakra.
Do prdele.
Je ta hudba moc nahlas?
- Vůbec ne. - Je!
Právě jsem zaslechla, že John Allman teď žije na Kypru.
Vážně?
Podle všeho koupil ten dům na útesu.
Kdo je John Allman?
Ten slavný zpěvák.
Chodil s tou herečkou… S Cameron Diaz.
A pak s modelkou… Tyrou Banks.
A pak střídal různý modelky.
Co dělá John Allman zrovna na Kypru?
Nejspíš mu v Americe došly ženský.
Haló?
Máš to?
Jo. Co se stalo? Spálil ses?
Panebože. Co se ti stalo?
Poslechl jsem tě.
„Jdi na pláž. Opaluj se nahej.“
Neřekla jsem, ať jsi celej den na sluníčku.
Já za to nemůžu.
Ta pláž nebyla tak soukromá, jak jsi tvrdila.
Na tomhle ostrově není jediný místo, kde by člověk mohl být sám.
Promiň. Není to k smíchu.
Jak to jde s plotem?
Dobrý.
Jen ho musím udělat trochu delší a vyšší.
- Co ho zapojit do elektriky? - Jo.
A konečně můžeš být sám.
Přesně.
Ta kytara by určitě mohla vyprávět.
To by mohla.
Nějaký dobrý historky?
Tak se jí zeptej.
Teď jsem se ptala.
Dobrá.
Pod jednou podmínkou.
Jakou?
Umíš vařit?
Nech toho.
Vždyť nic neříkám.
Kdybych něco chtěla, řeknu, že je to pěkně blbej nápad.
A že to celý zkomplikuješ.
Ale nic neříkám.
Mě do toho netahej.
Který?
Nic nezkomplikuju. Mám to pevně v rukách.
Spíš pevnýho v rukách.
Zahráváš si s ohněm.
Jsi jediná ženská na ostrově, co dokáže udržet tajemství.
- A teď… - Je zpátky. Co mám dělat?
- Jsi ráda, že se vrátil. - A co když jo?
Jsem.
Připadám si zase jako ženská.
Takhle dobře už mi dlouho nebylo.
Celý život se snažím, abych nikoho nepotřebovala.
Až jsem skončila úplně sama.
No, úplně ne.
Víš, jak to myslím.
I kdyby sis někoho našla, nemáš nic jistýho.
Podívej se na mě.
Po pěti letech manželství jsem taky sama.
Vždyť tě neopustil. Měl infarkt.
To je stejný.
Jak vypadá?
Ne, tyhle šaty si neber.
Proč? Jsou krásný.
Jen ti přinesou problémy.
Ale dělej, jak myslíš. Nebudu se ti do toho plést.
Lásko, lásko lehkovážná.
Stoupáš mi do hlavy jak sklenice vína.
Kolika nebohým dívkám
už jsi život zničila.
A můj život jsi taky s sebou vzala.
Připomeň mi, proč rozvážíš nákupy?
Můžeš se tím živit.
- Není to tak snadný. - Proč ne?
Zaprvý, bydlím na malým ostrově…
Tak odjeď.
Nemůžu. Mám tady všechno.
Takže takhle chceš žít?
Nevím. Aspoň si každý večer můžu zazpívat.
A to se počítá.
Jo…
Jak se jmenovala ta píseň, cos tuhle zpívala?
Jak sis zula boty.
To je tradiční kantada, serenáda.
Jmenuje se „S’ Agapo Giati Eisai Oraia“.
Nerozuměl jsem ani slovo.
Zpívá se v ní: „Miluju tě, protože jsi krásná.
Protože jsi svá.
A miluju celý svět za to, že tě má.“
Taková odrhovačka.
To říká chlap, co napsal „Dívku na pláži“?
Mám i jiný písničky.
Měla to být balada.
Fakt?
Není to písnička jen tak o nějaký holce na pláži.
Ale o jedný konkrétní holce.
A čím byla tak výjimečná?
To se těžko vysvětluje.
Znala mě ještě dřív, než jsem se stal slavnou rockovou hvězdou.
Když jsem byl sám sebou.
A…
jí to stačilo.
Napsal jsi o ní ještě něco?
Napsal.
No tak. Zahraj nějakou.
Ne.
Prosím.
Fajn. Hodně štěstí s večeří.
- Cože? - Dej vědět, jak to šlo.
- Počkej. Nemůžeš… - Měj se.
Vydrž. Nemůžeš odejít.
Fajn.
Není hotová.
Když vítr zafouká do listí.
Když se burácení utiší.
Nohy mě udrží.
Z kopce se nezřítím.
Žil jsem, jak jsem žil.
Dobře mi zrovna nebylo.
Zpackal jsem, co šlo.
Srdce mi láskou puklo.
Z kopce se ale nezřítím.
Moje duše ztrápená se nevzdá.
Srdce mé zlomené stejně dál bije.
Moje hlava mi našeptává,
že ještě nepřišla má poslední hodina.
Dál jsem to nedopsal.
Teda.
To bylo…
Dost na oživení kariéry?
Hudba není kariéra.
Ale jo, bez debat.
Měl bys vypadnout z ostrova a nahrát ji.
To říká ta pravá.
Pro koho vlastně vůbec vařím?
Pro nikoho.
Je to rande?
Ne.
Takže je.
Není to rande.
Kdo to je?
Říkám, že nikdo. A ty musíš zmizet, než přijde.
Klid. Než vám to randíčko začne, budu dávno pryč.
Není to rande.
Dobře, není to rande.
Aspoň se nemusíš čančat.
Sklapni.
Jdu tam.
Hej. Pospěš si.
Sio.
- Ahoj. - Ahoj. Jsi tu brzo.
Nejsi oblečenej.
To proto, že jdeš brzo. Pojď dál.
Ty máš společnost?
- Co? - Nejdu nevhod?
Ale vůbec ne.
Ty tu někoho máš?
Koho bych tu měl?
Ne, to je…
Děláš si srandu?
Vysvětlím ti to.
Prosím, do toho.
Proč se tak rozčiluješ?
To mi řekni ty.
Nemám, co říct.
Ty se mi snad zdáš.
Sio, to je šílený. Teda…
Šílenec jsem já, že jsem přišla…
Mami?
- Mami? - Melino?
Mami?
Co ta tady dělá?
Co tu dělám? Co tu děláš ty?
Vy jste tu něco dělali? Řekni mi, co tady dělá.
- Mami, dost. - Proč jsi tady?
Vařila jsem.
- Vařila? - Jo.
Nic víc?
Co? No fuj.
Mami?
Zdravím.
- Vy jste John? - Jo.
Jsem Elpida, Manoliho sestra.
Přišla jsem na rande.
Panebože.
- My jsme na odchodu. - Počkejte. Sio, nechoď.
- No tak! Počkej, co… - Opovaž se jít za náma.
Co…
Nejlepší je to ještě teplé.
Do háje…
- Já tě zabiju. - Co se stalo?
Tetičko.
- Bůh potřebuje pomoc. - To ty budeš potřebovat jeho pomoc.
Co se stalo?
Zeptej se ségry. Já tomu pořád nerozumím.
Šla jsem za Johnem a najdu tam ji.
Koho? Melinu?
Prý jsi ji tam posílala s nákupy.
Kam?
Na útes.
Tam bydlí?
Chceš mě zničit?
Nech toho.
Ne. Tam žije muž jménem John Allman.
To je tvůj John?
Tvůj John?
O co tu jde? Odkud ho znáš?
- Poznali jsme se včera večer. - A?
To je celý.
Vy jste spolu…?
Každý děláme chyby.
Koulo!
Nechápu to. V čem je teda problém?
V ničem.
Jen mě překvapilo, že jsem tě tam našla.
Nechci o tom mluvit a nechci, abys tam chodila.
Mami. Nemůžeš mi takhle poroučet.
Ale já jo.
Pošlu tam někoho jinýho.
Dobře.
Co jsem říkala o těch šatech?
Babi, nepotřebuješ pomoct?
Bylo by rychlejší, kdybych tě svezla na skútru.
Co mě rovnou shodit ze schodů?
Ve spěchu snadno klopýtneš.
Občas chtějí věci čas.
Máš chvilku? Musím se tě na něco zeptat.
Jestli mám čas? To ví jen Bůh.
Mám se ho zeptat?
- Ne, zapomněl na mě. - Jak to myslíš?
Jsem unavená, dítě moje.
Mám za sebou dlouhej život, kufry sbalený, a on si mě nevezme.
Jaký kufry?
Nerozumím tomu.
To mám na pohřeb.
- Ty umíráš? - Ne.
Ale je dobrý být připravená.
Bojíš se smrti?
Čeho bych se bála?
Vychovala jsem děti, naplnila svůj úděl.
Můžu jít.
Já zatím se životem nijak nenaložila.
Pak by ses měla bát.
Babi, ty víš o všem, co se ve vesnici šustne.
Chci se tě zeptat na mámu.
Proč se nezeptáš přímo jí?
Nechce mi to říct.
Tak to má jistě důvod.
Vy se mi všechny snad zdáte.
Jste největší drbny pod sluncem, ale když mě něco zajímá…
Já jsem drbna?
Fajn, co chceš vědět?
Zajímá mě, co je mezi mámou a Johnem.
Johnem?
Tím, co bydlí na útesu.
Tímhle Johnem.
Zajímá tě jejich dávný románek?
Dávný? Myslíš čerstvý, ne?
Myslíš, že se vrátil kvůli ní?
Ne, kvůli zdejšímu podnebí.
Ahoj.
Dobrá práce.
Díky.
To má lidem zabránit, aby padali?
Nepadají. Skáčou.
V čem je rozdíl?
Pád je nedobrovolnej.
Takže do lásky se neskáče.
Ne. Do lásky se neskáče.
Koula posílá tohle.
Tvůj nákup.
Je moje?
A nikdy tě nenapadlo ozvat se, říct mi to nebo se zastavit?
Napadlo.
- Byla jsem v New Yorku. - Kdy?
Když jsem to zjistila.
Byla jsem na tvým koncertě.
Proklouzla jsem do zákulisí.
Šla jsem za tebou do šatny
a viděla tě.
Obklopenýho ženskýma.
Lezly po tobě.
Jaký ženský?
Fanynky? To jako vážně?
Nic pro mě neznamenaly.
Ale pro mě jo.
Nechtěla jsem naše dítě vychovávat v takovým světě.
Tak…
jsem odjela.
Jen tak, jo?
- Měl jsem jednu slabší chvilku a ty… - Nebyla jen jedna.
Vím, jak jsi žil. Byla to jedna slabší chvilka za druhou.
Díky.
Možná to nebylo nejlepší rozhodnutí.
Ale byla jsem mladá.
Bála jsem se.
Ví to Melina?
Řekla jsem jí, že to byl románek s turistou…
Románek?
Hezký.
Dělala jsem to pro tebe.
Zrovna jsi vydal „Dívku na pláži“
a stala se z tebe hvězda.
Myslíš, že by ses toho vzdal?
Radši bych měl na vybranou.
Víš, že jsem tě vyhlížel?
Tenkrát na letišti.
Myslel jsem, že přijdeš.
Nechtěla jsem se vzdát svých snů
kvůli těm tvým.
Ale…
jsi zpátky.
Neuvěřitelný. Hej!
Zmiz odsud!
Dneska není dobrej den na smrt!
A tuhle si pamatujete?
Zůstaň ještě chvíli se mnou.
Usměj se na rozloučenou.
Slunce za obzorem zapadá.
A já ti něžně hladím záda.
Zlato, pusť mě k sobě.
Dámy a pánové,
dnes tu máme speciálního hosta.
Potlesk pro pana Johna Allmana.
Johne, co ty na to?
Zazpíváš si se mnou?
Někdo tu má trému.
Pomozte mi ho povzbudit.
No tak, Johne.
Zazpíváme „Dívku na pláži“ tak, jak to mělo být.
Slyšíš ty zvony, jak krásně zvoní?
Svůj zvuk jen tobě věnují.
Nenechávej mě tu,
neodcházej.
Dnes se možná bojíš, ale zítra své srdce ztratíš.
Počkej!
Hej, to je moje dítě.
Měla jsi mi to říct, ale neudělala jsi to.
No co?
Co naděláš?
Je těžký milovat někoho, koho neznáš.
Co říkal?
Je to jeho dcera.
Kdo?
Melina.
Já to věděla.
Mami?
Melino, počkej!
John Allman?
John je můj táta? Říkalas, že nevíš, kdo to je.
Já vím. Já…
Věděl o mně? Proto je tady?
Ne, neměl tušení.
Takže jsi celou dobu věděla, kdo je můj táta,
a jen jsi mi lhala?
Moc mě to mrzí.
Jak se to vůbec stalo? Byla jsi jeho fanynka?
Ne! Nebyla jsem fanynka.
Milovala jsem ho. Ale rockový hvězdy nejsou nejlepší rodiče.
A věř mi, že kariéra ho zajímala mnohem víc než výchova dítěte.
Není to špatnej chlap.
Jen jsem nevěřila, že by se dokázal takhle obětovat.
A nerozmyslet si to.
Vůbec jsi mu nedala šanci.
Chtěla jsem pro tebe jen to nejlepší.
To se ti povedlo.
Tak co říkáš?
Co říkám?
Vysloužil sis letenku první třídou
z toho blbýho ostrova přímo do Madison Square Garden.
Jsi zpátky, Johne.
Každej, komu jsem to pustil, má zájem. A nabízí neskutečný částky.
Řekni, a pošlu pro tebe tryskáč.
Poslední šňůra?
Zdaleka ne poslední, příteli.
Je to tady.
Tímhle se zapíšeš do historie.
Dobře, uděláme to.
Tak se mi líbíš, Johne.
Okamžitě nechám natankovat letadlo…
To ne…
Haló?
Promiňte.
Můžu vám pomoct?
Promluvíme si?
Ale no tak.
Vždyť jsi ještě děcko.
Ať se ti přihodilo cokoli, určitě se to teď zdá jako konec světa,
ale vsadím se, že za deset let
si na to ani nevzpomeneš.
Beru zpět.
- Hned jdi od toho útesu. - Dál ani krok.
Už se ani nehnu.
Jen se prosím nehýbej. Dobře?
Platí?
Pokud teda nechceš popojít ke mně. To by bylo fajn.
Výborně.
Hned je to lepší.
Jsi místní?
Můžu někomu zavolat?
A co otec?
Kde máš rodiče?
Zabijou mě.
Ne, to rozhodně ne.
Nezabijou. Slibuju.
Vážně? Vy máte děti?
Víceméně.
Cože?
To je složitý.
A co nějací kamarádi?
Nemám kam jít.
A co zůstat tady? Můžeš být u mě.
Ani vás neznám.
Co?
Nejste John Allman?
Tady máš.
Fakt nechceš na postel?
Tak dobře.
Nemáš hlad? Můžu ti něco udělat.
A co žízeň? Trochu vody…
Dobrá.
Kuchyň je tamhle.
A tamhle koupelna.
Uvidíme se ráno. Dobře?
Neskočila bych.
Já vím.
Jsi v pohodě, mami. Máš jen nízký tlak.
Takže neumírám?
Ne, neumíráš.
Na co čekáš?
Proč tak spěcháš?
Mám se snad ještě na co těšit?
Nezačínej s tím.
Celý život sis volila snazší cestu.
Snazší?
Co bylo snadný, mami?
Studovat medicínu, vychovávat sama dceru?
To bylo snadný?
Jo, protože jsi to všechno dělala sama.
Nikdy jsi nikomu nedala své srdce.
Nikdy jsi neriskovala bolest ze vztahu.
Být sama je snadný.
Být s někým je náročný.
- Jako všechno dobrý v životě. - Pro koho je ten třetí hrnek?
Nesu ti nákup.
Sedněte si. Obě dvě.
Babi, tohle se tě netýká.
Netýká?
Kdo myslíš, že tě vychovával, když studovala univerzitu?
Jsi moje krev.
Tak se posaďte.
Nikdo neodejde, dokud to nevyřešíme.
Zažila jsem dvě války.
Pohřbila jsem manžela a dvě děti.
To byly problémy. Ne jako tohle.
Vypijte si kafe, než vychladne.
Co tam máš napsáno?
Eleftheria.
Svoboda.
Inspiroval mě jeden slavný řecký citát.
„V nic nedoufám, ničeho se nebojím. Jsem svobodný.“
Kazantzakis.
Ty ho znáš?
Jasně. Řek Zorba.
Co vaši? Kde si myslí, že teď jsi?
Na univerzitě v Aténách.
Včera jsem měla přijet domů.
Mluvila jsi s nima?
Řekla jsi to tátovi?
Jo. Nechce s tím nic mít.
Aha.
Aspoň to ví.
Taky máš tetování.
Tohle? Jo.
Ne, to malý.
Tohle?
Taky v řečtině.
Athanasia.
Jo.
Znamená to „nesmrtelnost“.
Taky je to ženský jméno.
Jo.
To je.
Mami, vyvěštíš mi z lógru?
Jasně.
Vidím dvě postavy.
Matku a dceru.
A objímají se.
A objímají se!
Moc mě to mrzí.
Já vím.
Co vidíš doopravdy?
Nic.
Co?
Vážně hledáš odpovědi v šálku?
Půjdu první, dobře?
Johne?
To je tvůj dům?
Samozřejmě.
Dobře…
Co se děje? Stalo se něco na útesu?
Kdo je to?
To nic.
Jdete kvůli Anně?
Ne. Běž dovnitř.
Vlastně jo.
Jak to myslíš? Viděls ji?
Je v pořádku?
- Byla u mě doma… - U tebe doma?
Žije na útesu.
Panebože.
- Co to říkáš, Johne? - Nic…
- Co to říkáš? - Nic neříkám!
Manoli!
Kde je moje dcera?
Jsem tady.
Jsem tady, tati.
John mi zachránil život.
Ismini…
Mrzí mě to.
Tebe to mrzí?
Klid.
- Z cesty, Johne! - Ne.
Jdi mi z cesty!
Nerozmluvil jsem jí to, abys ji mohl dorazit.
- Neříkej mi, co dělat! Jsem její otec. - Chovej se tak!
Je to ještě dítě.
Udělala chybu.
To není chyba, Johne. Tohle je katastrofa.
Moje vnouče není katastrofa.
Ismini…
Můžeš se vrátit, až se uklidníš.
A kam mám jít, co?
Co je?
Aha. Najednou chceš stavět plot?
Na zdraví, dědo.
Trhni si.
Co bylo s mojí sestrou?
Vůbec nic.
A chci, aby to tak zůstalo.
Proč? Není pro tebe dost dobrá?
Byl jsem se Siou, když přišla.
Zvoral sis to sám. Sestra za to nemůže.
Ale těstoviny umí božský, to jo.
Tak co máš v plánu?
Zůstaneš tu navždycky sám jen se svým velkým plotem?
Proč ne?
Potřebuješ lidi.
Všichni potřebujou společnost, i když to nepřiznaj.
Proč myslíš, že sem chodí skákat?
Ze všech útesů na ostrově chodí k tomu s domem.
A ty?
Ze všech ostrovů na světě jsi přijel sem.
Ano?
Cože?
Kdy?
Jasně!
Anna rodí.
Rodí!
Nejsem připravenej. Je to moc brzo.
Teprve dneska ráno jsem zjistil, že je těhotná.
Potřebuju čas. Ona potřebuje čas.
Co si počne?
Je moc mladá. Sama je ještě dítě.
Moje dítě bude mít dítě.
Zvládne to. Má tebe.
Pozor!
Hergot, pořád nic.
Vážně? Kytka?
A balónek? Na víc ses nezmohl?
Převrátíš mi život naruby,
ponížíš mě před všema známýma…
- Nejsou… - Ublížíš dceři.
A chceš mi to vynahradit zvadlým pugétem?
Jsou pro…
Měl bys venku na ulici škemrat o odpuštění,
protože já ti nikdy nechtěla ublížit. Zato ty…
Úmyslně jsi mi zlomil srdce.
Takže si tu svou pitomou kytku nech.
Není pro tebe.
Je pro Annu.
Manoliho dceru. Narodilo se jí dítě.
No jo, Anna. Já vím.
Odrodila jsem ji.
Omlouvám se.
Brzy odjíždím,
takže už si se mnou nebudeš muset lámat hlavu.
Doma mě čeká velká příležitost.
Mohl by to být můj velký průlom.
Ty odjíždíš?
Jo.
A co Melina?
Co s ní?
Nic.
Hodně štěstí s tou velkou příležitostí.
Ahoj.
Prosím.
Jak jsi na tom?
Dobře.
Pane jo. Koukni, co jsi stvořila.
Pochováš si ho?
Radši ne…
Udělalo by mi to radost.
Tak dobře.
Fajn.
Pane jo.
Je… dokonalej.
Rozhodli jsme se ho pojmenovat Yianni.
To je řecky „John“.
Zdravím.
Hledám Melinu.
Proč?
- Nemůžete si chodit, jak se vám zlíbí. - Já vím.
Je to moje rodina.
A vaše taky.
Já vím.
- Johne? - Ahoj.
Všechno v pohodě?
Jo.
Nejdřív se chci omluvit, že jsem zmizel.
A za ten hroznej večer v taverně.
To je dobrý.
Ne, není.
Vůbec nevím, co dělám.
Nevím, jak se přes noc stát tátou.
Ale slibuju, že se budu víc snažit.
Fajn.
A zadruhý,
potřebuju tvou pomoc a svolení.
Co to nechat na jindy?
Teď, nebo nikdy. Musíme pak hned do práce.
Já…
Rozmyslel jsem si to. Je to blbost.
Ne, není. Je to romantický.
Často se to plete.
Polovinu slov ani nevyslovím.
Celej den jsi zkoušel. To dáš.
A já ti pomůžu.
Vystupoval jsi na vyprodaných stadionech.
Ale tam nebyla ona.
Mario!
Pojď se podívat.
Máme publikum?
A co?
Jestli nejsi odhodlanej se naprosto ztrapnit,
tak ji zase tak nemiluješ.
Dobrá.
Ach jo.
Teda…
Mrzí mě to.
Tady.
Díky.
Něco pro tebe mám.
Co to je?
Uvidíš.
Z KOPCE
JDI ŽÍT HUDBOU
Když vítr zafouká do listí.
Když se burácení utiší.
Moje nohy mě udrží.
Z kopce se nezřítím.
Žil jsem, jak jsem žil.
Ne vždycky dobře.
Zpackal jsem, co šlo.
Srdce mi láskou puklo.
Z kopce se ale nezřítím.
Víš, jak to funguje?
Předvedu ti to. Otočíš a dveře se otevřou.
Jako kouzlem.
Co se stalo?
Nic.
Tys ho neviděla?
Ale jo.
Viděla.
A slyšela.
Zazpíval krásnou písničku.
A přeletěl oceán
a čekal celej život.
Stejně jako ty.
To neznamená, že se změnil.
Ne.
Tohle jo.
Jdu skočit.
Nemyslíš spadnout?
Ne.
Rozhodně skočit.
Moje duše ztrápená se nevzdá.
Srdce mé zlomené stejně dál bije.
Moje hlava mi našeptává,
že ještě nepřišla má poslední hodina.
Přemýšlíš, jestli se dokážu změnit?
Chodí se hříšník pomodlit?
Kdybys mě teď viděla,
z kopce by ses láskou zřítila.
Z kopce by ses zřítila.
Ahoj.
Slyšeli jste to nový demo?
Jasně. Neposloucháme nic jinýho. Máma si ho pouští pořád dokola.
Je to nádhera, Melino.
Jsme na tebe strašně pyšní.
Díky, mami.
Nikdy bych neřekl, že mě omrzí vlastní hudba.
Má to jako vyzvánění.
Fakt?
No a? Dává na tebe Jimmy pozor?
Promiň, co je to za otázku?
Jak je, Jimmy?
Abys věděl, ona dává pozor na mě.
Konečně někdo, s kým se dá pracovat.
Chybíš nám, chlape.
Je to dobrý. A děláme na nových věcech.
To je super. Zpívej dál.
Ty taky.
Hodně štěstí, zdraví…
Ne, Johne!
Řecky.
PROMLUVÍME SI
Překlad titulků: Michael Novotný