Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dobro si?
Koliko je duboko?
Pa, jezero je.
Moraćete da doplivate nazad vukući dušek.
Ne mogu...
Ne znam da plivam.
Čekajte, doći ću po vas.
DANI SREĆE
Hvala.
Ne, ovde želim više...
Malo je slabo, kao...
Karikiram, ali...
Jače, više.
Krenimo od 25. takta, sa pred-taktom.
Hvala.
Violončela i kontrabasi, malo ste previše sirupasti.
Malo je predugo.
Želim to kraće i artikulisanije.
Note bi trebalo da budu jasnije.
Krenimo iz početka od takta...
49.
Dobar dan. -Uobičajeni sto.
Hvala.
Ema, sećaš se Gustava Sinklera? -Naravno. Iz Lanodijera.
Tako je.
Karijera vam je sjajno započela. Impresivno.
Hvala. Vrlo ste ljubazni.
Upravo smo razgovarali o tome da napravimo profil u novinama.
Gustav je prihvatio moj poziv za nedelju.
Možete razgovarati posle koncerta. -Dobro, super.
Sivinji je bio tamo.
Nije ništa rekao.
Nije ostao? -Ne.
Obično tako ostane deset minuta i ode.
Ne znam šta da kažem na to.
Da ga ne zanimaš, ne bi došao.
Ti samo radi svoje.
Boravak mi uskoro ističe.
Nema ponuda.
Biće ih.
Mora biti.
Rad će uvek biti ključan.
Zato si htela na ručak?
Pa, da razgovaramo.
Videvši kako si sve pojela, mislio sam da ti je samo trebalo dobro da jedeš.
Samo sam bila gladna.
Ako ti treba još novca, reci mi.
Daj, tata, dobro sam.
Izvinite. Da li biste mogli da utišate muziku?
Smeta mojoj kćerki. -Ne, ne treba.
Samo malo.
- Videću šta mogu da učinim. - Ne bi trebalo da bude teško.
Hvala.
MAJ, MOCART
Slušaj, radi kao uvek.
Biće dobro.
Nastupala je po celom Kvebeku zadnjih meseci.
Veliko nam je zadovoljstvo poželeti joj dobrodošlicu u rodnom Montrealu
ove večeri koja će sigurno biti nezaboravna.
Hvala, Iv. Hvala na svemu.
Nisi još završila s nama.
Nemoj, svašta ću pomisliti.
Ema! Izvinite. Čestitam.
Možemo li razgovarati kad se odmoriš?
Pet minuta. -Sjajno.
Samo kratka pitanja. Je li ti teret ženstvenosti
s obzirom na manjak žena na velikim pozornicama,
težak na ovakvim večerima?
Hoću da kažem, osećaš li teret ženstvenosti?
Razmisliću o tome. -To!
Val, novinar bi te oduševio svojim pitanjem.
Kao obično? -Ali izbor reči...
Trebalo bi ja da ti vodim odnose s javnošću.
Bilo bi zabavnije od tvog župnika.
Bilo je sjajno, Em.
Baš dirljivo.
Idemo kod mene. Jesi za?
Da, samo da proverim s Nael.
Nael! Ona neće hteti.
Nikad ne dođe. -Samo trenutak.
Filip!
Hvala na dolasku. Mnogo mi znači.
Zanimalo me kako ćeš se nositi sa svojim velikim trenukom.
Dođi kod mene u četvrtak. Trebalo bi da razgovaramo.
Zadovoljna?
A ti? -Ja sam uvek zadovoljan agent.
Da.
Bilo je sjajno. -Hvala, mama.
Razgovaralo se iza pozornice ranije.
Sivinji je razgovarao s upravom.
Želi da potpiše još nekoga za stalno za sledeću sezonu.
Ozbiljno? -Iv mi je potvrdio.
Odbor brine njegov angažman u inostranstvu.
Neodrživo je bez novih talenata.
Mislim da imam šanse. Sivinji želi da razgovara ove nedelje. -Dobro.
Ali moramo da raspravimo program za tvoj kart blanš.
- To je prelomni trenutak. - Ne gnjavi je večeras.
Htela sam pre odluke da vidim kakav će biti osećaj večeras posle...
Osećaj je da treba da bude još bolje.
Trebalo bi da odemo.
To je dobra vest.
Zdravo. -Čestitam još jednom.
Dobar dan. -Dobar dan.
Večeras si bila seksi.
Molim te, dođi.
Zamoli dadilju da ostane.
Mehdi ostaje da čuva.
Moje će prijateljice pomisliti da ih mrziš.
Imam dete, Ema. Tempo mi je drugačiji.
A da ja dođem kod vas?
Ne znam, kasno je. Mala se budi u pet ovih dana.
Daj.
Da malo proslavimo.
Pokušavaš da me zavedeš?
Deluje li?
Dobro, dođi za sat vremena.
Šta kažeš na prvi stav?
Bilo je angažovanije nego na probi?
Da, bilo je super. Bila sam sva ponosna.
Na probi sam mislila: "Dođavola, niko ne svira zajedno."
Paničila sam. -To je normalno, događa se.
Želiš li da vidiš nešto čudno?
Ako staviš ruku ovde
i ostaviš je tu...
Mogla bih da se rasplačem.
To mi se dogodilo kod osteologa.
Nije li to čudno? -Da.
Ostaviću te da spavaš.
Ta tri sata koja su ti preostala.
Ali da li bi bilo tako strašno da spavam ovde?
Ne, nego, prošlo je već osam meseci.
Brojiš ih? -Zaboravi.
Laku noć.
Nemam mnogo vremena. Pomerili smo probu.
Slobodno ostani.
Da, zanima me tvoj pristup drugom stavu.
Toliko smo ga proučavali na faksu da sam imala noćne more.
I u moje vreme. Smešno.
Da, ne treba ažurirati programe na klasičnoj.
Roberte, dođi posle do mene, treba nešto tehnički prilagoditi.
Od početka je bilo jasno da si uzorna studentkinja.
Retki savladaju tehniku tako brzo.
Čitaš muziku s velikom tačnošću.
Ali najbolji studenti umeju da budu...
Toliko su opsednuti savršenstvom da to ume da bude,
ne znam, malo... Dosadno.
Čuj, nema poboljšanja bez iskrene kritike.
Razumem. Da, htela sam da budem dobra,
ali prvi sam put dirigovala simfonijskim orkestrom.
Pokušaću da budem jasniji.
Ako želiš da uzburkaš emocije, tako da osetim muziku,
moraš i ti to da osetiš.
Inače si kao običan glumac
koji se samo pretvara.
On glumi emocije, ne oseća ih.
Pa mu baš ne verujemo.
Dobro je, ali nije baš za Oskara.
Dobro, da, Oskar.
Ne razmišljaj previše. Malo prekrši pravila.
Dobro?
Zdravo svima.
Dođavola! Kako to izvesti u jednom koncertu?
Odabirom pravog programa.
Da radim tvog Šenberga?
Bilo bi hrabro. -Šenberg je izazov.
- Mogao bi da odbije deo publike. - I to je bolje od indiferentnosti.
Šta želiš da kažeš? -Dođavola, Ema!
Moram li da pravdam svaku svoju reč? -Bože. Izvini.
Moraš da naučiš da slušaš.
Prihvati savet iskusnijih ljudi.
Zašto ne ideš liftom?
Moj doktor želi da jednom dnevno idem stepenicama.
Dođavola...
Trebalo bi da izvire iz emocije, a ne...
A Šenbergov bes nije emocija?
Šta smo rekli kad si potpisala za mene?
Htela si da te tretiram kao sve ostale.
Da. -To i radim.
Ako mi klijenti ne veruju, ne mogu da im pomognem. Razumeš?
Razumem. Razmisliću.
Vreme ti ističe.
Halo!
Dobro, stižemo.
Da, Ema je ovde.
Baka ti je umrla.
Odnosno, moja majka.
Ideš?
Mogu li da ga pridržim?
Pazi.
Ema neće znati šta s tim.
Mama, gde je Moris?
Nešto nije u redu?
Moris je umro.
Šta? -Deda ti je umro pre nekoliko meseci.
Komplikacije od upale pluća.
I niste mi rekli?
Tvoj je otac tako hteo.
Nisam htela da te povredim.
Samo sam htela da ispoštujem odluku tvog oca.
Ali to nema smisla! I ništa mi nisi rekla.
To je bila njegova porodica, a ne moja. -Bila je i moja porodica.
Bio je otac tvog oca, znaš šta želim da kažem.
Ne razumem te, mama.
Uglavnom, reši to s ocem.
Ali razmisli malo pa onda sudi, jer možda...
Možda je imao svoje razloge.
Mogla si da budeš sjajna pijanistkinja.
Nastavi, molim te.
Tako sam umoran da vozim.
Sutra ću te odvesti u Montreal.
Mogu vozom. -Ne, ostani.
Tako je lakše.
Dobro si?
Ne mogu da spavam. -Ni ja.
Misliš na mamu?
Ne.
Sedi.
Ne želim da razmišljam o prošlosti.
A znaš li zašto?
To te samo uspori.
Omekša te.
Sprečava te da gledaš napred.
Dobro.
Ono što se dogodilo juče,
pre deset minuta ili ranije...
Ne zanima me.
Ne bi ni ti trebalo time da se zamaraš.
Ponekad sam zabrinut za tebe.
Ti za mene?
Obuzmu te osećanja.
Naljutiš se na mene, na majku.
U redu, dobro.
Ali kakva je korist od toga?
Reci mi.
Imaš priliku.
Onu koju smo oduvek čekali.
Ne možemo da počnemo da sečemo vene jer nam roditelji nisu bili dovoljno dobri.
- Nisam to rekla. - Previše si talentovana.
A nagledao sam se dirigenata godinama.
Šenberg.
Znam, Iv, ali mogu to.
Inače, koja je svrha kart blanš?
Mislim da ne bi trebalo da smatramo publiku budalama.
Hvala na poverenju. Zdravo.
Oho, gospođo!
Ima zanimljiv tempo.
Strašno je teatralan.
Čuvamo uspomenu na nju.
Važno je upamtiti da smrt ne razara porodicu.
Pa, to je hrabro.
Zanimljivo, svi to kažu.
Obično Šenberga izvode oni s više iskustva.
To mi kažeš ti sa svoje četiri sede?
Radila sam s brojnim dirigentima.
Da, tako je, imaš pravo.
Ne odgovaram te od toga.
Ne? -Ne, kažem samo zbog tebe. -Dobro.
Mislim da se hrabrost isplati.
Zvučiš kao tvoj agent.
Ne, to je moje mišljenje.
Dobro.
I moj izbor. -Da, da.
Dobro, moram da idem. Danas idem ranije po Žada.
Volim te. -I ja tebe.
U Šenbergovoj "Pelej i Melisanda" treba da nađemo bol,
bes koji zadržavamo u sebi.
Mislim da će ljudi u publici osetiti kako im se vlastiti bes smiruje.
Možda neće tako izgledati kada dođu svečano obučeni,
ali mislim da je Šenberg takav.
Obraća se delu u nama koji nas plaši,
delu koji je...
Nasilan.
Danas želim nešto da pokušam.
Ne zapisujte previše.
Ostaćemo u trenutku i srediti detalje kasnije.
Bacimo se odmah na 62. stav.
Lepo si govorila, pametno.
Hvala.
Ali, Ema, gde je u tebi nasilje?
Gde je tvoj bes?
Razmisli o tome.
Dobro. Pokušaj dvaput da se pokloniš u početku.
Isto tako, samo manje naglašeno i suptilnije.
Da, deluje. -Ne, moramo da se usredsredimo.
Dobro si?
Da.
Ozbiljno?
Ne, nego...
Valjda samo želim da me upoznaš sa sinom.
Nismo još spremni.
Ti i tvoj sin ili ti i tvoj bivši?
I jedni i drugi.
Dakle, treba ti odobrenje bivšeg.
Ne moram da se pravdam.
Ne shvataš me ozbiljno. To je suludo.
Nije tako.
Očito ne misliš da bih bila dobra za tvog sina.
Iskreno, kad smo tek prohodale
mislila sam da nećeš mariti za mog sina.
Evo. Pretpostavljaš da ne želim porodicu.
- Ne, ali karijera ti je vrlo važna. - I to znači da ne mogu da budem majka?
Nisam rekla... -Dobre se majke prepoznaju.
- Mrzim taj zastareli stav. - Kako si dramatična!
Ja dramatična? -Promeni ton.
Izvini.
Nije to trebalo da kažem.
Samo...
Želim da osetim da veruješ u nas.
Inače, kuda ovo vodi?
Zdravo. -Hej!
Izvinite, u gužvi sam. -Bez brige.
Srećan rođendan! -Hvala.
Moja je devojka naručila je svaki desert s jelovnika,
tako da ima za sve.
- Rođendan mi je. - Ne mogu dugo da ostanem.
Mocart te neće genijalno nadahnuti usred noći.
Dolaziš u pravi trenutak.
Upravo smo hteli da igramo Valinu super genijalnu igru.
Blago meni! -Dobro, spremni? -Da.
Šta je salata?
Moraš da objasniš, inače gubimo igračicu.
Dakle, ako pitam šta je salata,
treba navesti tri svojstva salate
i to određena.
A pobednik dobije pretplatu na Gudfud?
Dobiješ Valino večno poštovanje. -To igrate u vladi?
- Jer ako igrate, brinem se. - Dobro, daj.
- Pa, to je povrće, hladno. - Ne, postoji i salata od testenine.
Da, i voćna salata. -Kakva je to igra?
Protraćiću dvadesete
na igre o salati. Dosta mi je toga.
Nemoj. Mojoj će devojci to biti čudno.
Reci joj da nam je tri godine bilo dovoljno. Nema opasnosti.
Zdravo. Ja sam Ema.
Drago mi je. Džes, Debina prijateljica.
Bivša.
Hvala.
Činim ti uslugu samo ovaj put.
Znam. Lepo od tebe.
Izvini. -Spavaj.
Ne.
Bilo je dobro, ali nedovoljno uravnoteženo.
Želim savršenu ravnotežu između rogova i fagota, molim vas.
Nastavimo gde smo stali.
To je bolje.
Niste u mojim godinama.
Slušajte jedni druge, molim vas,
gudački, drveni i limeni instrumenti. Nastojim da budem što jasnija, dobro?
Onda krenimo ponovo od 55.
Sa mnom!
Kako da ovo kažem? Slabo je.
Ovo delo mora da bude jasnije, izmučenije.
Ne sme da bude slabo.
Šta je? -Prelaz oko 62...
Da. -Ne nosiš ga.
Tek smo na prvim probama. Istražujemo.
Moraš da postaviš ton.
Dobro.
Odsviraj prelaz.
Šta? -Odsviraj mi prelaz.
Ne bi ni trebalo da gledaš.
Prestani!
Prestani ti da dopuštaš svemu da te ometa. Hajde! Hajde!
Ne.
Ne. Vidiš?
Nema težine, sile. Sviraš kao slabić.
Ti odsviraj.
To ti je smešno?
Ja nisam imao sreće da mi neko sve plati.
Nisam išao na časove klavira.
Dovoljno silovito?
Zdravo! -Zdravo!
Ovo je Ema, prijateljica iz orkestra. -Zdravo. -Zdravo.
Hvala. Nije trebalo. Dobro si?
Da. Važan dan, ali drago mi je što sam došla.
I nama je drago. Mislim da je to pametno.
Mogu li da ti pomognem? -Ne, nemoj. Vas dvoje se zabavljajte.
Šta ti radiš?
U orkestru? -Da.
Dirigujem.
A sviraš li i ti violinu?
Mama svira violončelo, dušo. Violina je ona manja.
Znam...
Sviram klavir, ali ne u orkestru. -I baš je dobra.
Ja imam ksilofon. Ja sam ksilofonist.
Da?
Da li bi mi nešto odsvirao?
Da ti nešto pokažem?
Znaš li ovu pesmu?
- "O kler de la lun". - Da. Da li bi pokušao?
Ne, premali je.
Kažem vam, momci, to je zamka!
Šta je? Niste nikada videli vrata?
Lusi! Ne pozdravljaju se tako neprijatelji...
Zato što znam da možeš to da podneseš.
Možda je previše. Želim previše.
Ne... Ne.
Otac uvek želi najbolje za svoju kćerku.
Izgledaš umorno. -I jesam. Radim bez prestanka.
Ne sećam se kad sam zadnji put bio na odmoru.
Znam ja. Nikad.
Lako je staviti sve ostale na prvo mesto.
A s tvojom majkom...
Nije lako. -Kako to misliš?
Sve vreme je na časovima kuvanja,
a ne znam uopšte ide li stvarno tamo.
Ili je nešto drugo. Čas joge ili neka druga glupost.
Zar nije dobro što se posvećuje sebi?
Ne, mislim da želi da me isprovocira.
Je li nešto rekla? -Šta bi rekla?
Ništa. Samo me zanima razgovaraš li s njom.
Pa, ponekad. Majka mi je.
Zaboravi.
Samo sam pun briga ovih dana.
I ja. Čeka me nešto važno.
Da, kad smo već kod toga... -Šta?
Gradski orkestar se zanima za Didijea.
Tvog Didijea? -Zastupam sve u agenciji.
Tebe i Didijea.
Ali želim da ti dobiješ posao.
Znali smo da će razmatrati opcije.
Samo radi kao i dosad. Imaš prednost nad Didijeom.
Ti diriguješ kart blanš ovaj vikend, a ne on.
Sjajno, stvarno sjajno.
Ali kod N to više vidim kao laganu kišu.
Jesenji je dan, kiša tapka po lišću.
Pokušajmo tako. Ovo je bilo više kao topot slonova u pustinji.
Krenimo ispočetka od N.
Da, to je bolje! Odlično.
Ema! Probudi se, molim te.
Moraš da ideš, žao mi je. Nisam znala da ćemo ovoliko spavati.
Šta je? Čudna si.
Mehdi dolazi u 10 h.
To je za 20 minuta. -Zato želim da požuriš. -Dobro.
U najgorem slučaju, srešćemo se. -Ne, ne želim to.
Ali rekla si mu za nas?
To nije normalno.
Nemam vremena sad da te ubeđujem.
Dobro.
Slušaj, Mehdi i ja idemo na terapiju.
Šta? Otkad?
Otkako smo se razveli.
Mislili smo da će nam tako biti lakše.
Ali najviše zbog Žada.
Nije vreme da ti sada pričam o tome.
- Zašto mi nisi rekla? - Ne moram sve da ti pričam.
Ne ide se na terapiju mesecima posle razvoda.
Sigurno je nešto drugo u pitanju.
Rekla sam ti, radi Žada je.
Ali sigurno razgovarate i o drugim stvarima,
kao šta je pošlo naopako između vas i kako to popraviti.
Razgovaramo o mnogo čemu, ali...
To je moja stvar, dobro? Razgovaraćemo kasnije.
Voliš li ga još?
Da, ali ne romantično.
Više kao dobrog prijatelja.
Ne znam šta da ti kažem.
Ali sigurno nekad razmišljaš o tome da budeš s njim,
dvoje dobrih prijatelja u istoj kući.
Pitala sam se da li bi prijateljska ljubav bila dovoljna.
Dobro, sad je sve jasno. Lažeš me.
Ne lažem te! -Razgovarala si o tome s njim?
Da, ali s pravom.
Šta to govoriš?
Čuješ li ti sebe?
Govoriš mi same besmislice.
Ja te tu čekam kao budala.
Izgledam kao budala!
Ne mogu na probu dok drhtim.
Ne mogu da uđem ovakva.
Ne znam, Ema. Kao da više ne možemo da razgovaramo.
Ne mogu da budem iskrena prema tebi.
Moj mi je rad sve što imam.
Ne možeš mi to oduzeti.
Ne mogu više da se fokusiram. Ne sviđa mi se to.
Nema šanse da dobijem posao ako nam veza propadne.
Čekaj. Slobodno idi.
Nisi vezana za mene.
Nećeš zbog mene izgubiti posao.
Najbolje je da prekinemo.
Ne! Ne.
Samo trenutak.
Ema, zašto uporno ostaješ ako te to boli?
Ne ostavljaj me. Ne sada.
Ne ostavljam te. -Molim te.
Ozbiljno. Molim te da me ne ostaviš.
Trebaš mi.
Ne ostavljam te.
JUL, ŠENBERG
Sećaš se?
Ovo sam radio kad si bila mala.
Do.
La.
Sol.
Bila si talentovana.
Pogledaj gde smo sad.
Čuj, znam. -Moramo da razgovaramo.
- Pogrešno sam odabrala. - Problem nije bio u Šenbergu.
Samo ga nisi iznela do kraja.
- Sivinji će se složiti. - To treba očekivati.
Dva minuta!
Ema! Hteo bih da te upoznam s nekim.
Helen, ovo je Ema.
Ema, Helen Fušoa,
naša najdraža donatorka i velika prijateljica orkestra.
Od početka. -Tako je. Gotovo 40 godina.
Ema, zadovoljstvo mi je.
Vaš kart blanš je bio zanimljiv.
Težak i zahtevan, ali zanimljiv.
Bili smo napeti, blago rečeno.
Hvala, ljubazni ste.
Kompozitori kao što je Šenberg znaju
da pobude znatiželju.
Svakako.
Objasniću to prijateljima koji su, moram priznati, skeptičniji.
U svakom slučaju, šarmantna ste mlada žena.
Trebalo bi da pokažete taj šarm na pozornici.
Smešak ponekad mnogo znači.
Dobro veče, Helen. Izgledate očaravajuće.
Joj, ti!
Odabrala si tešku kompoziciju.
I to dobru.
Ne baš. -Ne razumem se u to, ali svidela mi se.
Da odemo odavde?
Vrlo rado, ali moram još s mnogima da se rukujem.
Dobro, mi idemo.
Atmosfera je čudna. Imam utisak da svi glasaju za konzervativce.
Zdravo! -Zdravo.
Srećno.
Srediću to nekako. Razgovaraćemo.
Šta ti znači "srediti"?
Naći ćemo način. Rešenje uvek postoji.
Pogrešno sam odabrala.
- Kako to? - Trebalo je da slušam instinkt.
Znači, ja sam kriv.
Ne, ali umeš da budeš uverljiv.
Preuzmi malo odgovornosti.
Gde je taj bes bio ranije?
Zašto mi nisi rekao za Morisa?
Ti to ozbiljno?
Zašto?
Stvarno želiš sad o tome da razgovaraš?
Da, želim.
Nisam išao na sahranu. Ne znam zašto bi ti išla.
Odlučio si u moje ime. -Tako je.
Ako si ga toliko mrzeo, zašto nisi ništa rekao?
Pustio si me da se viđam s njim. -Dođavola...
Tvoj je Moris mlatio ženu.
Bio je ludak koji je mlatio svakoga.
Trebalo je da sprečim da imaš dedu?
Ne, ne bi to htela.
Umeo sam da se nosim s njim. Zadovoljna? -Uspori, molim te.
Baš moraš stalno da izvlačiš to.
Još moram i da se pravdam!
Nije bilo dovoljno što je ubijao boga u meni.
Sad me teraš da govorim o tome kao pijavica!
- Tako je, prokleta pijavica! - Izvini, žao mi je.
Uspori, molim te. -Na kraju je tukao Rouz.
Sigurno to nisi znala.
Gurnuo bi je na pod i tukao i nju!
Izbacili su ga, izbacili iz doma!
Čuješ li me?
Hoćeš li me sad ostaviti na miru?
Dobro, Izvini. Glupa sam. -Da, glupača si!
Šta se dešava?
Treba mi Patrik.
Dva su sata ujutru.
Znam.
Šta je? Spavao sam.
- Želim da razgovaram s tobom. - Sad? Ne možeš da čekaš do jutra?
Samo trenutak.
Šta je to u meni...
Da me ne voliš?
- Jesi li na drogama, Ema? - Ne drogiram se!
Zanima me. Ja...
Ne osećam...
Da me voliš.
Je li zato što si nesposoban?
Želim da kažeš da je zato što si nesposoban.
Smiri se. Nema smisla da plačeš. Pokušaj da budeš zrela.
Zašto ne bih plakala?
Možda ti treba pomoć.
U čemu? -Dođavola, Ema...
Potraži pomoć, zbog svih nas.
Jebi se!
Čuješ li me? Jebi se! -Prekinuću.
Ne mešaj se u moje stvari! -Zdravo.
To volimo da radimo na kraju boravka.
Da, da vidimo šta si sve stekla
i šta misliš da možemo da poboljšamo.
Da. Pa, bilo je to...
Vrlo poučno iskustvo.
Ne, mi ćemo prvi.
Imamo da kažemo mnogo sjajnih stvari.
I nekoliko primedbi u ovih nekoliko meseci,
ponajviše da ti pomognemo za ubuduće. -Dobro.
Prvo, smatramo da si bila vrlo stroga i staložena.
Mislim da su muzičari tako cenili tvoju posvećenost i marljivost.
Mnogi su rekli da si probama pristupala s mnogo intelekta.
Lično smatram da si bila vrlo hladne glave, a to nije lako.
Ali, a veruj mi, to je normalno u tvojim godinama,
želimo da te ohrabrimo da zauzmeš više mesta.
I da možda naučiš da se zabavljaš.
Da ne razmišljaš previše i stvarno komuniciraš s muzičarima.
Ali kako sam rekao, svi smo oduševljeni tvojom odlučnošću,
strašću, oštrinom...
Nismo doneli odluku,
ne želim da kažem da je završeno, jer još uvek ne znamo,
ali mislim da treba da počneš da razmatraš druge mogućnosti.
Mogu da ti obećam da ću razgovarati sa svojim vezama.
Ljubazni ste. Da, ja ću se snaći.
Ali dobro, hvala.
Ovo je bila sjajna prilika.
Treba da budeš samouverenija.
Ne nedostaje mi samouverenost.
Mislim da si dirnula ljude.
Mene si dirnula.
To nije isto.
Jeste.
Kad te pogledam u oči, osećam što i ti.
Šteta što sam okrenuta leđima publici.
Ali okrenuta si prema nama, muzičarima.
Zdravo! Nešto nije u redu?
Malo smo tužni.
Možeš li da ga pričuvaš malo? Traži me njegov pedagog.
Nema problema.
Želiš li da mi ispričaš? -Ne. -Dobro.
Želiš li sladoled?
Pre večere? -Da, to je ludo.
Ali...
Nema veze.
I ja mislim da nema veze.
Ali ne smemo da kažemo mami.
Možda bi trebalo da uzmemo i njoj jedan.
Nikada ne kupi sebi.
Kaže: "Samo jedan griz."
Onda pojede puno i nema ga više.
Vidiš? I zato treba da joj kupimo jedan.
I meni je sada bolje.
I ti si tužna?
Ponekad.
Da ti kažem jednu tajnu?
Da.
Ponekad i odrasli budu tužni.
Pa onda jedu sladoled?
Kod kuće imam tri vrste.
Imate sladoled! -Samo za tebe.
Hvala.
Šta ste uzeli? -Meni vanilu i čokoladu.
Mljac! A tebi? -Indijski oraščić.
Baš je dobar!
Dobro, plašim te.
Možemo li da razgovaramo?
Slušaj...
Možda sam te odveo u smeru za koji publika nije bila spremna.
Trebalo je to da ti kažem posle koncerta.
Ti si bila dobra. Oni jednostavno nisu bili spremni.
Ja sam kriv, u redu?
Htela sam da budeš zadovoljan.
- Možemo nešto da učinimo. - Da potpišemo za Rimuskog?
Ne. Gostujući dirigent za Malera idućeg meseca...
Kristof. -Da, on. Mora da otkaže.
Otkazao je za Malera. Orkestar će ga zameniti.
Dobro. Ne znam...
Da su me razmatrali,
rekli bi mi na post-mortemu.
Poznajem te.
Ne radiš ovo za mene,
nego za sebe.
Živiš za to od rođenja.
Znam, bio sam tu.
Želiš taj posao? Idi kod Sivinjija i nagovori ga.
Ja ću srediti ostalo.
Dobro, sad ću te ostaviti na miru.
Odmori se malo.
Filipe! -Da?
Imaš li trenutak?
Sve u redu? Izvini, u gužvi sam.
Nisam mogao da dođem na... -U redu je.
Ako želiš da razgovaramo, možemo li neki drugi put?
Čula sam za Kristofa, da mora da otkaže.
Da, nažalost.
Lični problemi. -Mogu ja to da izvedem.
Malera?
Najbolja sam za dirigovanje u tako kratkom roku.
Upravo sam odradila godinu s orkestrom.
Da, razmišljao sam o tome, ali ipak je to Maler.
Traži se emocija, opseg, širina.
Nije... Mislim da to nije za tebe.
Ne slažeš se? Ali imaću te na umu.
Ne, ne slažem se.
Dobro...
Sigurno ćeš imati još prilika to da dokažeš.
Nije istina to što kažeš,
da ne osećam.
Osećam mnogo toga.
I razumem Malerove stavove.
Jer ih živim.
Boli me kad ih slušam.
I mislim da to nešto znači.
Tako da znam da ja to mogu.
Ne želiš da se igraš sa drugarima?
- Da, ali želim da se družim s tobom. - I ja želim da se družim s tobom.
- Da idemo zajedno? - Da. Videćeš, super su.
Joan mi je najbolji prijatelj od vrtića.
- Ali ponekad vičemo jedan na drugog. - Pa, svađe se događaju ponekad.
Ponekad mi mama kaže da dišem.
Ponekad prebrzo dišem, pa mi se zavrti u glavi.
Da, i meni se to događa.
Zdravo!
Vidi kako šutiram loptu.
Insistirao je da ti pokaže. Dobro, sad na spavanje, Žad.
Laku noć!
Izvini. Mislim da će ovo potrajati.
Nema veze. Mogu da čekam.
Mama, može li Ema da mi pročita ovu knjigu?
Dobro, ali moraš da je zamoliš, dušo.
Ema, možeš li da mi pročitaš ovu knjigu? -Da, vrlo rado!
"'Pazi na nožice!', pobuni se bubica.
Izgledao je vrlo loše.
Nina ga je malo pogurala i pomogla mu da stane na noge.
'Hvala', reče buba i nastavi svojim putem.
Nina pogleda u nebo i Milo je nestao.
'Ne! Idem kući da zamolim Meme za pomoć.'
'Meme!', poviče Nina sva u očaju. Meme je u kuhinji.
Izvadi Ninine i Miline omiljene kolače iz rerne.
'Meme! Milo je nestao!'
Meme izvuče svoju enciklopediju životnih katastrofa.
I tako je mali Artur naučio da može da radi velike stvari.
Ponosno je doveo svoje prijatelje kući."
Dobila sam Malera.
Ne. -Da.
Ozbiljno?
- Često ste u Montrealu? - Da, nekoliko puta godišnje.
Pratimo klijente koliko možemo.
To spada u vrednosti agencije.
Naši muzičari često putuju, pa putujemo i mi.
Lično mi se to vrlo sviđa.
Imam buran odnos s Parizom.
Ponekad ga obožavam, a ponekad mi treba prostora.
Da. Meni je malo teže.
Moja žena i ja očekujemo drugo dete. -Čestitam!
Hvala. Presrećni smo.
Ema, sigurno i vi često putujete?
Ponekad. Dobijam više ponuda iz inostranstva.
To mi pomaže da se polako oslobodim straha od letenja.
Ozbiljno? Jer... -Takođe!
I posle 20 godina
još uvek moram nešto žestoko da popijem pre poletanja.
Blesavo. -Dakle, nema nade?
Za mene ne. Nadam se da ćete vi naći neko zdravije rešenje.
Gledao sam vaš nastup u Geteborgu.
Bili ste izvrsni.
Bili ste toliko samouvereni, prisutni, precizni. Sjajno.
Bilo mi je predivno.
Dvorana je imala sjajnu akustiku.
To želimo za naše klijente.
Želimo da nađu više takvih prilika u inostranstvu.
Edukacije, nastupi kao gostujući dirigenti... -Dobro.
Ne umanjujemo značaj vašeg oca.
Znam da je učinio sjajne stvari za mlade, obećavajuće muzičare.
Sigurno mu i vi mnogo dugujete.
Da, svakako.
Gledajmo na to za sad kao na period razmatranja, i za vas i za nas.
Sastanak je bio prvi korak.
Odlično, to mi odgovara.
Zdravo. -Zdravo.
Dobro si spavao? -Da.
Evo.
Gotovo.
Kako izgledam? -Kao tigar.
A kako mi izgledamo? -Kao zečice.
Da. -Da, vidim.
Još malo?
Hvala. -Da vidimo.
Lepo je. Bravo! -Zadnji put...
Onda, Iv, planiraš li odmor?
Znaš kako je. Pokušavamo, ali...
Dakle, pristajemo? Mogu da smatram ovo rešenim?
Da, nemamo vremena za zezanciju.
Dobićete ugovor do četvrtka, u redu?
Zdravo. -Zdravo.
Ema, sigurno želiš odmah da se baciš na posao?
Već jesam. -Odlično.
Iv...
Reći ću ti iskreno.
Šta je?
Bićemo ti rezerva za slučaj nužde. -Rezerva?
Mogli smo da damo posao desetinama vrsnih dirigenata.
Treba ti žena u prvom planu.
Odgovara ti da imaš Emu u džepu.
- I možemo li da budemo iskreni? - Ne moraš to da kažeš.
Niko ne igra nikakvu igru. Nismo više u '90-ima.
Dobro. Onda želim da čujem da je ozbiljno razmatraš za taj posao.
Inače su nam ruke vezane.
Dovoljno je talentovana da razmotri druge. Obojica znamo da ima ponuda.
Samo izvoli.
Znaš li šta to znači?
Mnogo truda sledećeg meseca. Mora da bude iznad svega.
Ne moraš to da mi pričaš.
Opusti se, Ema.
Iv zna tu igru. Nije ništa lično.
Ne želim da misli da razmatram druge.
Tu sam da stvorim pritisak.
To neće uticati na vaš odnos.
Sastala sam se s Agencijom PMT.
Iz pristojnosti, nadam se.
Ne. Žele me.
Blefiraš. -Ne.
Potpisala si za njih? -Ne još.
Dakle, govoriš mi to bez garancija?
Ili si prokleto samouverena ili prokleto naivna.
Tebi sam samo klijentkinja. Uvek mogu da raskinem ugovor.
Ma, sereš!
Idemo?
Video nas je? -Mislim da nije.
Živimo svoj život.
U najgorem slučaju, srešćemo ga.
Biću diskretna.
To bi ga previše uznemirilo.
Ne želim to. Mislim da nije dobro.
Zdravo! Izlaziš? -Da, imam radionicu.
Ali uđi. -Ne, ne želim da ti smetam.
Ne, uđi, imam vremena. -Dobro.
Znaš šta? Idi. Razgovaraćemo kasnije.
Želiš da ostaneš ovde?
Pa... Mogu li? -Da, naravno.
Sve u redu, mama? On te je poslao?
Nije lako sa svom tom dramom između vas.
Gore je.
To ga pogađa, a ja trpim posledice, opet.
Kako to misliš, trpiš posledice? -On bukne.
Znaš kakav bude!
Izvini, nisam htela da se to desi.
Ne, nisi ti kriva.
Samo treba da predahnem jedno veče. Nisam dugo.
I pomažem tvom ocu s agencijom.
U gužvi su. Nemam vremena ni za svoju nastavu.
Dobro, prenoći. Slobodna sam.
Vratiću se odmah posle posla.
Dobro. -Dobro. -Može tako.
Da? -Da.
Mogu li da se okupam? -Naravno.
Vidimo se. -Da, vidimo se.
Hvala.
U redu ti je da spavaš ovde?
Hoće li ti to doneti dodatne probleme? -Ne, biće dobro.
Zna li on da si ovde? -Dobro sam.
Možda sam malo preterala.
Nisam htela da te zabrinem.
Imaš pravo.
A zaglavila sam u tome.
Ne, istina je.
Godina je bila tako teška.
Odmor...
Ne želim ni ja sebe da lažem, znaš?
Bićeš dobro?
Ne želim da ne možeš da spavaš.
Patrik... Plašiš me kada tako govoriš.
Neću te ostaviti.
Uzimam predah.
Zdravo!
Odlaziš? -Da.
- Nećeš doručkovati? - Ne, hvala. Nisam gladna.
Dobro... -Nisam navikla da ne budem kod kuće.
Vraćam se svom životu. -Nema problema.
Nisam dobro spavala. -Nisi?
Vaša svađa sve pogađa.
Ne vidiš to?
Slušaj...
Samo mislim da ne mogu više da radim s njim. To je sve.
Pa razgovarajte.
Tvoj otac...
Pati.
Slušaj Malera, mama. Svi pate.
Mrzim kad to radiš. Ne znam vaše kompozitore.
Vas ste dvoje uvek imali to svoje,
a ja sam samo budala izvan toga.
Neću dozvoliti da nas rastaviš.
- Dobro, i šta ćeš uraditi? - Želim da budem srećna.
Uskoro punim 60. Valjda imam pravo na sreću?
Jesam li rekla da nemaš?
Ne želim više svađe.
Zakopajte ratne sekire, molim te.
On te okreće protiv mene? Šta je rekao sinoć?
Sada moram da mislim na sebe.
Predugo sam mislila na druge.
Pustićeš me da budem srećna u srećnoj porodici.
Reci to njemu.
Pruži mu priliku. Možeš li to?
To se zove odrastanje.
Ne znam šta da kažem, mama.
Nema smisla kopati po prošlosti.
To donosi samo bol.
Čuješ li ti sebe?
Jesi li tu? Probudi se!
Samo brani ono što ima. To je nagonski.
Ne misliš da sam ja sebična?
Ne, naprotiv.
Samo pokušavam da razumem tvoju majku.
Imam osećaj da te davim svojim problemima.
Ne, izvini, nije to.
Nedelja mi je bila stresna.
Nisam htela to da spominjem jer prolaziš kroz sve ovo.
Ako nemaš prostora za razgovor, to neće ići.
Malo sam uznemirena, jer sam rekla sestri.
Za nas?
Bila sam srećna. Htela sam to nekom da kažem.
Dosta mi je skrivanja. -Razumem.
Malo me je obeshrabrila. -Kako?
Ona je super. Nije u njoj problem. Samo...
Samo sam iz drugačije okoline. Drugačije razmišljamo.
Jer sam žena?
Nju nije briga. Ne to, samo...
Ponekad zaboravim da će za moju porodicu to biti pakao.
Dobri su ljudi.
Samo...
Za njih to treba da bude između muškarca i žene.
To je sve.
Uzećeš torbu, dušo?
Zdravo, mama! -Prijatan dan.
Zdravo, maleni.
Želim da ti pokažem nešto u blizini.
Imaš li malo vremena? -Da.
Ne sviđa mi baš moj stan. Izgleda kao...
Ne osećam se kao kod kuće.
Dobro. Tražiš nešto u blizini?
Da.
Mislim da bi nas to još više zbližilo.
Da.
A za neki mesec ti i Žad možete da se uselite.
Izgleda ogromno.
Mislim da ću moći da ga priuštim, posebno ako me zaposle u orkestru.
Ne treba mu mnogo adaptacije.
Izvini, ne mogu sad o tome da razmišljam.
Ma, naravno. Ne sad.
Prvo bih živela tamo sama, a zatim...
Ne. -Šta je? Ne razumem.
- Nimalo me ne slušaš. - Ne, tražim rešenja.
Ne, misliš samo na ono što ti želiš.
Ja to ne želim, ne sada.
Ne znam više kako da ti kažem, nisam spremna.
Ako nisi zadovoljna, idi.
Uvek mi kažeš da odem. Dosta mi je toga.
Da, dosta ti je toga. Eto ti odgovor.
Ne, prestani!
Želiš da mi pomogneš? -Da.
Pusti me da dišem.
Daj mi vremena da krenem dalje. Daj mi vremena!
Izvini.
Imaš pravo, nisam razmislila. -Ne, Ema.
Preteško je.
Preveliki mi pritisak stvaraju Mehdi, moja porodica...
Čak sam te upoznala sa Žadom! Družiš se s njim.
To ti nije dovoljno uverljivo?
Imam sina, dobro? Moram da mislim na njega.
Ovo je dramatično. Možemo li, molim te...
Šta me moliš? Ne želiš da te ostavim?
- Ne mogu da te spasim, Ema. - Ne tražim to od tebe.
Trebalo je da slušam samu sebe.
Pronalazim ravnotežu s Mehdijem.
Ne mogu sve to da odbacim. Žao mi je.
Nael, čekaj! Možemo li mirno da razgovaramo, molim te?
Trebate mi vas dvoje.
U tome i jeste problem, Ema.
Vidiš li to?
SEPTEMBAR, MALER
Ne treba mi to.
Bilo mi je teško zadnjih nedelja.
Pretpostavljam da je i tebi.
Da, definitivno.
Uspaničila sam se. Ishitreno sam govorila.
S pravom si rekla sve ono.
Imala si pravo.
Hvala što si to rekla.
Zameraš li mi što ne mogu da ti dam više?
Daješ mnogo.
Žad ne prestaje da te spominje.
Obožava te.
I ja njega volim.
Sjajna si bila! Gotovo smo zaboravili da si žena.
Hvala, baš si ljubazna.
Sledeći put izvedi nešto buntovno.
Buntovno? -Da, mogla bi da obučeš nešto u boji.
Da, kao Hilari! Svake večeri drugu boju duge.
I ružičasti lak za nokte? -Da!
Neću dugo. Otac ti je u autu.
Pa, čestitam.
Idi slavi. Zaslužila si.
Mama...
Tu sam ako ti zatrebam.
Došla si da mi kažeš da si potpisala za Francuze.
Nisi morala da voziš ovamo zbog toga.
Potpisaću ove nedelje, da.
Drago mi je zbog tebe.
Ne zaboravi da mi zahvališ kad budeš s orkestrom.
Mogu odmah.
Hvala ti.
Možda nisam bio savršen, ali nikada te nisam udario.
Znam.
Nikada nisam digao ruku na tebe.
Ni na koga.
Bio sam grub, ali nikada to nisi znala.
Žao mi je zbog toga što si proživeo.
Ne možeš da znaš šta sam morao da uradim.
Ali celog sam života čekala udarac.
I ne možeš da mi oprostiš.
Treba da se udaljim...
Da se udaljim od tebe.
Radi šta hoćeš. To više nije moj problem.
Želim nešto da ti kažem.
Osećam ljubav prema tebi.
Na čudan je način pokazuješ.
Dobila si šta si htela.
Volim te.
Dobro, Ema.
Ja sam Penelope.
Na brzinu ću preći nastavni plan,
ali prvo nam se predstavite
i recite zašto ste ovde.
Bavim se ovim dve godine.
Navikla sam da radim s odraslima koji se boje vode.
Najčešće je to u pitanju.
Prvo ćemo naučiti da plutamo.
Telom napravite oblik zvezde. Više-manje se samo prepustite.
Važno je ne izvijati leđa.
I normalno je imati uši u vodi.
Pokazaću vam.
Ovako. Pokušajte.
Odlično!
MOJOJ DECI
Bravo, svi.
Nastavićemo tako da svakako uhvatimo nijanse za ostatak.
Ali danas smo baš nadahnuti.
Baš smo energični. Mislim da nas Ejmi Bič nadahnjuje.
Onda nastavimo. Sjajno vam ide.
MEDIATRANSLATIONS