POZOR AKTIVIRANO
- Lukas? - Kaj je?
Pomenimo se z njim.
Dojenčka je izpustil, morda bo tudi druge otroke.
- Ga boš šel kar vprašat? - Nekaj je treba.
- Ne izzivajmo ga. - Otroci ne bi smeli biti tukaj.
- Mi pa? - Daj no. Ni tega rekel.
Mislita, da sta boljša od nas.
Pravim, da so otroci.
- In da ga vprašajmo. - Hej.
Za to je že prepozno.
Ima nekaj.
V torbi. Ne…
Ne vidim dobro.
Halo, Sam.
Konvoj bo čez pol ure na Bergmannstrassee.
Hej!
- Vozi. - Sam?
Pizda. Sranje. Take sem videl pod vlakom.
- Pritrjene na bombe. - Sam, je vse v redu?
Če je to detonator, ga morava dobiti.
Ne, ne. Zakaj bi še poslabšala stvari?
Nisem videl ne pištole ne noža. Nič.
Gotovo ima pištolo.
- Brez nje tega ne moreš. - Si jo videla?
Si?
Ne, ker ni oborožen. In sam je. Tukaj pa nas je veliko.
Če se združimo, če bi imeli orožje, bi imeli možnost.
Rekel je, da so nameščene bombe.
Kaj če jih sproži?
Če to drži, moramo do njega,
- preden se to zgodi. - Semkaj. Vse bo v redu.
Luči lahko ugasneš od tu, kajne?
- Sam, ste tam? - Ja.
- Na celem vlaku? - Ja.
Sam? Oglasite se.
Govoril bom, ko bom pripravljen.
Želimo samo potrditev, da je vse pripravljeno za izročitev.
Imate razlog za domnevo, da ni?
- Ne. - Ne? Dobro.
Torej nas ne gnjavite, dokler ne pridemo na Bergmannstrasse.
- Tja bom šel. - Jaz tudi.
Se grem pomenit z njim?
- Misli na otroke. - Mislim. Ostani z njimi.
Počakajmo še malo.
Dovolj smo čakali.
Dobro. Čez minuto.
Kaj?
Čez eno minuto
preklopi stikalo.
Otto, čez minuto.
Pomislite. Dojenčka je izpustil.
Če ostanemo tukaj, bo gotovo izpustil tudi nas.
Oprostite.
Zakaj morajo biti otroci tukaj? Jih lahko izpustite?
Prosim.
Vsi boste kmalu odšli. V redu?
Zakaj to počneš?
Ni ti treba vedeti.
Sedi.
Povej mi, kaj se dogaja, potem pa bom sedel.
Kot sem rekel, bo tega kmalu konec.
Stoj!
Na pomoč!
Pizda!
Konec je.
Hvala za pomoč, Zahra. Vem, da ni bilo lahko.
Pred kosilom so ga odpeljali iz Belmarsha,
zato bo gotovo krasne volje.
Gremo.
Na drugi strani stekla bom. Če me vidi, bo znorel.
Prav.
Obrni se.
Kdo si pa ti?
Preišči ga.
Ničesar ne boš našel. Nisem oborožen. Nimam pištole.
Vedel sem.
Kaj ima?
Samo prenosni radio in ključe.
Ne.
Ustavi vlak.
- Ne poslušaj jih, Otto. - Čakaj.
Otto, ne poslušaj jih.
- Kristus. - Utihni.
Ustavi vlak.
Otto!
Ne. Moramo…
- Moramo naprej. - Ne, v redu je. Ni oborožen.
Ugrabitve je konec.
Vsi gremo dol, zato ustavi prekleti vlak.
Prosim.
- Pojdimo. - Tega raje ne počni.
- Utihni! Dovolj imam tvojega sranja. - Po ostale grem.
Ne. Če kdorkoli izstopi iz vlaka, boste vsi umrli.
Če kdo izstopi, bo bombe razneslo.
Prav ima.
- Kje so jebene bombe? - Pod vlakom. Če ne verjameš, poglej.
Otto, pokaži jim.
Hej, hej.
Sto kilogramov natrijevega klorata in sladkorja s Semtexom.
Analizirali so vse v stanovanju izdelovalca bomb,
tudi ostanke, ki sem jih našel. Poročilo je že pri vas.
Mojbog.
Lahko sprožilce bomb ustavimo na daljavo?
Ne. Sistem je izoliran.
Če grem pod vlak, morda imam možnost, drugače pa…
Kako je nekdo, kot je Sam, sploh spoznal takega izdelovalca bomb?
Dobro vprašanje, ga. Thatcher.
Dovolite…
Si kifeljc ali kaj?
Kriminalistična policija.
Je to vaš lokal?
Po nemško znam samo "Piva ni več" in "Ne damo na kredo".
Spomnil bi se ga, kajne? Če je bil tukaj?
Obrazov si ne zapomnim.
Ste reden gost?
Ste ga kdaj videli tu?
Včeraj, se mi zdi.
Kdaj?
Okoli sedmih.
Tam je sedel.
S še enim Angležem.
- Angležem? - Ja.
Policijski tip.
Precej poln sebe.
Kam me peljete?
Ve kdo?
Vidva kretena bi me morala varovati,
mi pa se pri belem dnevu peljemo naokrog.
Tri mesece tega sranja.
Upam, da te ta norec priveže na tire.
Resno, Lang, kam gremo?
Nadzor. Čez 27 minut bomo na Bergmannstrasse.
Deaktiviraj jih.
- Takoj. - Ne morem.
Gotovo imaš detonator, sprožilec ali nekaj.
Nimam. Ne vem niti, koliko jih je.
Kako ne veš?
Kaj se dogaja?
Kam greš?
Dovolj imam nakladanja!
Ne poslušaš me. Nimam jaz nadzora.
Kaj pa govoriš?
Prisilili so me v to.
- Kdo? - Ne vem.
Ni važno, kdo.
Če stvari ne bodo potekale, kot hočejo, bodo vlak razstrelili.
Morda se enemu, dvema ali trem uspe rešiti, ostali pa…
Če me boste poslušali…
Vas lahko rešim.
Z vlaka ni še nič?
Ne, odkar so se ustavili.
Ni mi všeč.
Govoriti morate z Nelsonom.
Do Bergmannstrasse noče stika.
- Kako veste, da bo tam? - Dogovorila sva se.
Halo?
Če ne morete zagotoviti, da bo tam, morate ustaviti konvoj.
Ne bi smela govoriti s tabo.
Zakaj bi to naredila?
Poslušajte. Takole moramo.
Verjeti morajo, da sem še ugrabitelj.
- Saj si. - Nisem.
Prisilili so me v ugrabitev in rekli, da me bo nekdo ves čas opazoval.
Kdo te opazuje?
- Je ta ubil Freddieja? - On ga je.
- Kaj če je nekdo drug? - Kaj pa on?
Ja, ti.
Očitno je zraven.
- Nikogar nisem ranil. - Kdo pa je?
Gotovo nekaj veš. Vse se je zgodilo tam, ne?
- Samo voznik je. - Tebi govorim!
Nisva hotela, da kdo umre.
Osem bomb.
Dve pod vsakim vagonom.
Kristus.
Nikomur nočeš žalega? Na čuden način to kažeš.
Sam, tukaj policijska načelnica Winterjeva.
Vem, da niste želeli stika, toda ustavili ste se.
Je vse v redu?
Sam, potrdite, da so vsi v redu,
da bomo izpeljali izročitev na Bergmannstrasse.
Kakšno izročitev? O čem govori?
Odgovori!
Prav. Obstaja moški,
znan kriminalec, ki je zaprt v Berlinu.
Ljudje, ki stojijo za tem, ki so me prisilili v to,
so hoteli, da ugrabim vlak in vas vse zamenjam zanj.
Torej smo dodatno jamstvo?
Ja.
Policija bo izmenjavo opravila samo, če so ogrožena življenja.
Naj bi nas to potolažilo?
Sam, oglasite se.
Ja.
Ne bo ga predala,
dokler ne greste z vlaka.
Hočeš, da smo še naprej talci.
Samo tako boste ostali živi.
Poglejte.
Tukaj vlak 2600.
Čez 20 minut bomo na Bergmannstrasse.
Otto! Si v redu?
Kje je Sam?
Tukaj sem. Vse poteka po načrtu.
Ko pridemo na Bergmannstrasse in če bo John Bailey-Brown tam,
bodo šli vsi potniki z vlaka.
Sam, to je lepo slišati. Vesela sem, da spet komuniciramo.
Če boš nehal motoviliti in začel sodelovati,
lahko kaj naredim.
Za rešetkami sem, detektiv.
Vem toliko kot ti. Očitno je, da čisto nič.
Očitno je, da je odgovorna kriminalna združba.
Samo povej, kaj si slišal.
Ničesar o dogajanju v Berlinu.
Torej se nekaj dogaja.
Daj no, Stuart, vem, da nisi bedak.
V priporu si.
Tožilstvo lahko prosim,
da dobiš boljšo obravnavo.
Več privilegijev, večjo celico.
Morda ti celo odpišemo nekaj let.
Lahko mi ponudiš nebesa, če ti bo kaj koristilo.
Ona ti bo povedala.
Neverjetno.
To počnete, kajne?
Svoje ščitite.
Poglej, kje si končal.
…v uradni izjavi so povedali zelo malo,
zdi pa se, da je storilec britanski državljan.
Nemška policija, ki nadzira odziv na izredne razmere,
noče identificirati storilca…
- Dobrodošla. - …ali komentirati…
Glamurozno življenje vohuna.
Z Langom že pol leta delava v tej pisarni.
Morda sva edina na svetu
še bolj obsedena z Baileyjem-Brownom kot Sam Nelson.
Smem?
Sem samo kurirka?
Že od začetka govorim, da za to ni odgovoren Sam.
Stavim, da je dokaz tam notri.
Si Winterjevi povedala, da prideš?
Ne delam ljudem za hrbtom.
Tega je veliko.
Kot sem rekla, bil je vztrajen.
Pa tudi ranljiv.
Maščevalski oče, obseden z moškim, za katerega misli, da mu je ubil sina.
Sam Nelson je popolna tarča,
zvabljena v Berlin, da za druge opravi umazano delo.
Dokazi CCTV kamer so zadnji košček sestavljanke.
Ko smo izvedeli, da je Bailey-Brown tukaj,
smo Nemcem naročili, da uničijo vse dokaze, tudi CCTV posnetke.
Tako smo prikrili celoten projekt. Osebno sem ga nadziral.
Nekdo se je odločil, da obdrži spominek.
Kdo?
Izčrpal sem vse svoje stike.
Poznaš koga v Berlinu, ki lahko pomaga?
Ja.
Dobro.
Organiziraj srečanje in ugotovimo, kdo je to poslal Nelsonu.
Pridemo čez sedem minut.
Kdo je to? Moški, za katerega bomo zamenjani.
Gotovo je pomemben, če je vreden za stotine nas.
Dolžen si nam pojasnilo.
Kdo je?
Gotovo veš.
Povedal ti je.
Zakaj hočeš osvoboditi moškega, ki ti je ubil sina?
Ker imajo njegovo mamo.
Tudi njo bodo ubili,
če jih ne bom ubogal.
Zdaj veste.
Ja?
To je samo ena oseba. Nas pa je veliko.
Nehaj.
Vrnila se bova in kasneje to uredila.
Za zdaj je skrit.
Drugega nama ni preostalo.
Rekli so, da mora ostati tukaj in ničesar izvedeti.
Jutri lahko policiji pove, da je videla dež, ovce
in dva čedna kmetovalca.
Že odhajate?
Ne, na sprehod sem šla.
Očitno ste pregnali zalezovalca.
Ja, kaže že tako.
- Lep dan želim. - Ja.
Kako dolgo je bila tam?
Ne vem…
Mislil sem, da je v hiši.
Alasdair.
Pizda.
Hočejo, da končava. Kaj praviš?
Kakor hočeš. Meni ni treba nikamor.
Ja. Vrnil se boš v Belmarsh in tam ostal do smrti.
Dokler boš molčal,
tega ne ti ne jaz ne bova mogla spremeniti.
Tako je pač življenje.
Za Lewisa pa ne, kajne?
Tvojega brata.
Ali za tvojega očeta.
Združba Cheapside ga je prežvečila in izpljunila.
To pač počnejo.
Enako je bilo z Elaine.
Tam sem bil.
Zadnji sem govoril z njo, preden so jo ubili.
Mame niso ubili.
Izbrala je smrt.
Si to govoriš? Da je bilo častno?
Tvoja mama je bežala. Sama je bila in prestrašena.
Govori z mano, Stuart. Pomagaj mi.
Preden končaš kot ona.
Sam Nelson, junak poleta KA29,
je ugrabil vlak na metroju.
No, vidiš.
V celici imam TV.
Na poročilih pa niso povedali vzroka.
John Bailey-Brown.
Njega zahteva.
Nemci ga bodo kar izročili?
Tako kaže.
Menite, da je moja stara klapa uprizorila ugrabitev,
da iz zapora reši Baileyja-Browna?
S tem že imajo izkušnje.
Misliš, da vem nekaj več o tem?
Ne snemamo te. To ti ne bo škodilo.
Govori z mano, Stuart.
Veliko ljudem lahko pomagaš. Zato sva tukaj.
Ne pomagaš meni ali Samu Nelsonu.
Gre za reševanje življenj.
Misliš, da se je ugrabitev letala zame dobro izšla?
Na letalo so me poslali umreti.
Tak je bil načrt.
Ko se je sfižilo, sem jaz prevzel krivdo.
Ali bom umrl v ječi ali pa zunaj, kot moja družina.
Tako je življenje.
S tem sem se sprijaznil.
Povsem odrezan sem.
Ničla sem.
Ničesar ne vem in ničla sem.
Je to res nujno? Ničesar ni mogla videti.
Obtičala je tam.
Brez telefonskega signala.
In tudi če ve, kaj bo naredila?
Prepričati se morava.
Pridi.
- Kaj boš naredila? - Daj mi nož.
Hitro.
- Nož. - Izvoli.
- Daj mi roko. - Kaj?
Zelo mi je žal, ampak moj stric
se je med plezanjem porezal. Še kar misli, da je star 17 let.
O bog.
Imate razkužilo?
Seveda. Kar naprej.
Hvala.
Ne verjamem.
Mu ne verjamete?
- Res je izgubil sina. - Ne to.
Ampak da naj bi tukaj sedeli in dovolili, da se zgodi.
Samo tako bomo preživeli.
Rekel je, da nima nadzora.
Rekel je, da ga opazujejo.
Ja.
Gotovo so na tem vlaku.
Oseba, ki je ubila Freddieja?
Tako je.
Pravi morilec je med nami, mi pa naj to ignoriramo?
Veste, kaj se je zgodilo, ko sem zaupala vašim teorijam.
Sami ste.
- Oprosti. Sem te zbudila? - Nisem spala.
Živjo, malček. Hej.
Ne skrbi. Očka bo kmalu doma.
Leah?
Kdaj bomo na postaji?
Čez pet minut.
Slišite? Še nekaj minut.
Si lahko izposodim telefon?
Moj telefon? Nimam ga.
Kaj pa tvojega?
Vrgli smo jih ven.
Res?
Mi posodite vašega?
Nimam ga.
V redu je.
Razumem, zakaj to skrivate.
V torbi nimam telefona. Kristus.
- Hej! - Nehaj!
Počasi!
- Umirite se. - Hej! Pizda.
- To sem že videl. - Ne dotikaj se tega.
Nadzoruje bombe.
- Ona je! Ona je tista! - Prav ima.
To je njegova funkcija.
Rekel si, da ne veš, kdo nadzoruje bombe.
- O čem si še lagal? - Sranje. Ustavi vlak.
Ne, ne. Otto!
- Ustavi vlak! - Ne!
Že spet.
Aktivirano je. Kako to ustavimo?
- Vrni mi ga. - Ni šans.
- Sam. - Dobro ti je šlo.
Sam.
Ustavimo konvoj.
Še enkrat ga pokliči.
Sam?
Prekinite.
Razumem.
Spravi nas z ulice.
- Kaj se je zgodilo? - Težave z vlakom.
Ni časa za to.
Bili smo tik pred Bergmannstrasse.
Dobila si, kar si hotela. Ustavi vse skupaj.
- Če mi ga vrnejo. - Ne damo ti detonatorja.
Časovnik je. Vsakih 15 minut ga moram ponastaviti.
Šifra za vsak vagon.
Če ne, bo bombe razneslo!
- Povej šifro. Bom jaz. - Ne.
Vrni mi ga, ali pa boste vsi umrli!
Ti tudi.
Ni vredno.
Povej šifro.
Osem, tri, štiri, devet.
Štiri, šest, ena, dve.
Ena, pet, tri, štiri.
Osem, sedem, pet, tri.
POZOR – AKTIVIRANO
Kaj si naredila? Kaj to pomeni?
Da smo prepozni.
- Je to vse? - Kako ustavimo?
Bo kar razneslo?
Zadnji vagon.
Odveži me. Daj.
Daj, Mei.
- Koliko časa imamo? - Ne vem.
Kaj? Kje so ključi?
- Otto! - V vratih.
Vsi stran z zadnjega dela vlaka.
- Po radiu povej, naj se premaknejo. - Prav.
Umaknite se!
- Vsi takoj v sprednji del vlaka! - Kaj se dogaja?
Morala bi molčati.
Draga!
Gremo!
Dajmo! Hitro!
V prvi vagon. Kaj delaš? Gremo!
Takoj! Vsi! Gremo! Kaj čakaš? Gremo!
Ven iz vagona! Gremo!
Ven iz vagona. Gremo!
Gremo, gremo, gremo!
Razneslo ga bo. Vsi v sprednji del!
Dajmo, gremo! Gremo!
Petra!
- Zakaj? Kaj se dogaja? - Samo pojdi!
Gremo, gremo!
Ven iz vagona…
Prevedla Lidija P. Černi