- Lukas? - Hvad?
Kunne vi ikke bare tale med ham?
Han lod spædbarnet komme af. Måske vil han også lade børnene komme af.
- Hvad vil du gøre? Bare spørge ham? - Noget må vi prøve.
Lad være. Hvorfor provokere ham?
Hvad mener du? De er børn. De burde ikke være her.
- Burde vi da det? - Hold op. Det siger han jo ikke.
De tror, de er bedre end os.
Jeg siger bare, de er børn.
- Og jeg siger, vi bør spørge. - Du, jeg tror, det er for sent at spørge.
Hun har noget.
I tasken. Jeg kan ikke rigtig se det.
Hej, Sam. Konvojen er cirka en halv time fra Bergmannstrasse.
Hov!
- Bare kør videre. - Sam?
Pis. Fandens. Jeg har set sådan en under toget.
- Koblet til bomberne. - Sam, er alt i orden?
Hvis det er en detonator, skal vi have fat i den.
Nej, nej, nej. Hvorfor skal vi forværre tingene?
Jeg har hverken set skydevåben eller kniv. Intet.
Han må have et skydevåben.
- Ellers kunne han ikke gøre det her. - Har du set det?
Har du? Nej, for han er ikke bevæbnet, og han er alene. Og vi er mange.
Hvis vi bare stod sammen. Med et våben ville vi have en chance.
Han har sagt, der er bomber. Hvad nu, hvis han sprænger dem?
- Hvis der er bomber, må vi overmande ham. - Den her vej. Det skal nok gå.
Du kan slukke lyset herfra, ikke?
- Sam, er du der? - Jo.
- I hele toget? - Ja.
Sam? Kom.
Jeg taler til dig, når jeg er klar.
Okay. Vi ville bare have bekræftet, at alt er klar til udleveringen.
Har I da grund til at tro, det ikke er?
- Nej. - Nej? Okay, godt.
Vi har en aftale. Så lad os være, indtil vi er ved Bergmannstrasse.
- Jeg går derop. - Mig med.
Måske skulle jeg tale med ham.
- Colin, tænk på børnene. - Det gør jeg. Du bliver hos dem.
Hvad med at vente lidt længere?
Vi har ventet længe nok.
Okay. Ét minut.
Hvad?
Om ét minut fra nu af trykker du på kontakten.
Otto, ét minut.
Overvej det. Han lod barnet komme af toget.
Hvis vi bliver her, er jeg ret sikker på, at han også lader os komme af.
Undskyld. Hvorfor skal børnene være her? Vil du ikke lade dem komme af?
Vil du ikke nok?
I kommer alle sammen af snart. Okay?
Hvorfor gør du det her, mand?
Det behøver du ikke vide. Og sæt dig så ned.
Hvorfor fortæller du mig ikke, hvad der foregår? Så sætter jeg mig.
Som sagt er det snart overstået.
Hold op!
Hjælp!
Pis!
Det er forbi.
Tak for at fikse det her, Zahra. Det har ikke været nemt.
De hev ham ud af frokostkøen i Belmarsh. Så han er nok i glimrende humør.
Kom så.
Jeg er på den anden side af ruden. Ser han mig, går han amok.
Okay.
Vend dig om.
Hvem fanden er du?
Visiter ham.
I finder ikke noget. Jeg er ubevæbnet. Jeg har ingen pistol.
Jeg vidste det.
Hvad har han?
- Kun en håndholdt radio og nøgler. - Nej, nej.
Stands toget.
- Lyt ikke til dem, Otto. - Vent.
Otto, lyt ikke til dem.
- Jøsses. - Hold kæft.
- Stands toget. - Otto!
- Nej, nej. Vi er nødt til at fortsætte. - Nej, det er i orden. Han er ubevæbnet.
Kapringen er overstået.
Vi skal af. Så du har bare at standse det skide tog.
Vil du ikke nok?
- Lad os komme væk. - Det ønsker I ikke.
Hold kæft! Jeg har fået nok af dit pis.
Jeg henter de andre.
Nej, nej. Hvis nogen stiger af toget, dør I alle sammen.
Sprængstoffet detonerer, hvis nogen står af.
Han har ret.
- Hvor er de forpulede bomber? - Under toget. Du kan bare kigge.
Okay. Otto, vis dem det.
Så, så, så.
Hundred kilo natriumklorat og sukker blandet med Semtex.
Teknikerne har analyseret alt fra bombemagerens lejlighed
og de rester, jeg fandt. Du bør have modtaget den fulde rapport.
Åh gud.
Og bombernes udløsere? Kan man slå dem fra på afstand?
Nej. Systemet er isoleret.
Hvis du kan få mig ned under toget, har jeg måske en chance, men ellers…
Okay, men hvordan møder en som Sam overhovedet sådan en bombemager?
Godt spørgsmål, miss Thatcher.
Må jeg…?
Er du strisser eller noget?
Forbundskriminalpolitiet.
Er det her dit sted?
Mit tyske strækker sig til "Der er ikke mere pilsner" og "Vi giver ikke kredit".
Du ville huske ham her, ikke? Hvis han havde været her?
Jeg er ikke god til ansigter.
Er du stamkunde her?
Har du set ham herinde?
I går, tror jeg.
- Hvad tid? - Ved syvtiden.
Han sad derovre.
Sammen med en anden brite.
- En brite? - Ja.
Sådan en officertype.
En smule højrøvet.
Hvor kører I mig hen?
Vil nogen svare?
I to idioter skulle egentlig beskytte mig.
Men nu kører vi rundt ved højlys dag.
Tre måneder med det her lort.
Jeg håber, galningen binder dig til skinnerne.
Alvorligt talt, Lang, hvor fanden skal vi hen?
Kontrolcenter… Vi er 27 minutter fra Bergmannstrasse.
- Deaktiver dem. Nu. - Det kan jeg ikke.
Du må have en detonator eller udløser.
Nej. Jeg ved ikke engang, hvor mange der er.
Hvad mener du?
Hvad sker der?
Hvor skal du hen?
- Jeg har fået nok af dit pis! - Du hører ikke efter.
Jeg har ikke kontrollen.
Hvad taler du om?
Jeg bliver tvunget til det.
- Af hvem? - Jeg ved det ikke.
Det er også ligegyldigt, hvem det er.
Jeg ved bare, at hvis det ikke går, som de ønsker, så sprænger de toget i luften.
Måske kommer en, to eller tre af jer af, men resten…
Men hvis I lytter til mig…
…kan jeg få jer ud af det her.
- Stadig intet fra toget? - Nej. Ikke siden de standsede.
Det huer mig ikke.
Du må tale med Nelson.
Du hørte ham. Ingen kontakt før Bergmannstrasse.
- Hvordan ved du, han kommer? - Vi har en aftale.
Hallo?
Hvis du ikke kan garantere, at han kommer, må du standse konvojen.
Jeg bør ikke tale med dig.
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Hør på mig. Vi må gøre følgende.
De skal tro, jeg stadig er kapreren.
- Det er du også. - Nej.
De fik mig til at kapre toget.
Og de fortalte mig, at nogen holder øje med mig konstant.
Hvem? Hvem holder øje med dig?
- Var det personen, der dræbte Freddie? - Han dræbte Freddie.
- Hvad nu, hvis der er en anden? - Hvad med ham?
Ja, dig. Han er tydeligvis indblandet.
- Jeg har ikke gjort nogen fortræd. - Hvem gjorde det så? Hvad?
Noget må du vide. Det skete oppe foran, ikke?
- Hør nu. Han er bare togføreren. - Jeg taler til dig!
Ingen af os ønskede, at nogen skulle dø.
Otte bomber.
To under hver vogn.
Jøsses.
Så ingen skulle komme noget til? Spøjs måde at vise det på.
Sam, det er politichef Winter.
Jeg ved, du ikke ville høre fra os, men vi kan se, at I er standset.
Er alt i orden?
Sam, jeg har brug for, at du bekræfter, at alt er i orden,
så vi kan fortsætte med udleveringen ved Bergmannstrasse.
Vent lidt. Hvilken udlevering? Hvad taler hun om?
Svar mig!
Okay. Der er en mand.
Han er en højtprofileret kriminel. Han bliver tilbageholdt her i Berlin.
Og de folk, der står bag det her, som har tvunget mig til at gøre det her,
ville have mig til at kapre toget og udveksle alle jer for ham.
Javel. Så vi er pant?
Ja.
Politiet vil ikke udlevere ham, medmindre der er liv på spil.
Skulle det gøre os mere trygge?
Sam, tal med mig.
Ja.
Hun vil ikke udlevere ham, før I er kommet af toget.
Så du vil have, at vi fortsætter med at være gidsler?
Det er jeres bedste chance for at overleve.
Se.
Der er vogn 2600.
Vi er cirka 20 minutter fra Bergmannstrasse.
Otto, har I det godt? Hvor er Sam?
Jeg er her. Alt går efter planen.
Når vi kommer til Bergmannstrasse, og hvis John Bailey-Brown er der,
så kan alle passagerer stå af toget.
Sam, det er rigtig dejligt at høre. Jeg er glad for, at vi kommunikerer igen.
Hvis du holder op med dit pjat og begynder at hjælpe mig, så kan jeg gøre ting.
Jeg sidder bag tremmer.
Jeg ved lige så meget som dig, og det er tydeligvis ikke en skid.
Det her lugter langt væk af organiseret kriminalitet.
Jeg vil bare vide, hvad du har hørt.
Jeg har intet hørt om, hvad der foregår i Berlin.
Så du er enig i, at der foregår noget?
Kom nu, Stuart. Jeg ved, du ikke er idiot.
Du er varetægtsfængslet, ikke? Jeg kunne tale med anklagemyndigheden.
Måske kan jeg gøre din situation lidt mere behagelig.
Lidt flere privilegier. En større celle.
Hvem ved? Måske kunne vi endda barbere et par år af.
Du kan tilbyde mig månen på en pind til ingen nytte. Det kan hun fortælle dig.
Det er utroligt.
Det er sådan, din slags gør, ikke? Redder altid sin egen røv.
Og se, hvad det førte til.
…har meldt meget lidt ud officielt,
men vi ved nu, at gerningsmanden er britisk statsborger.
Forbundspolitiet, som håndterer situationen,
har nægtet at identificere personen…
- Velkommen. - …eller kommentere en mulig…
Det glamourøse spionliv.
Lang og jeg har arbejdet på dette kontor det seneste halve år.
Måske de eneste to mennesker på planeten,
som er mere besatte af John Bailey-Brown, end Sam Nelson er.
Må jeg?
Så jeg er bare kurér?
Jeg har sagt fra begyndelsen, at Sam ikke kan stå bag alt dette.
Jeg vil vædde med, at beviset er et sted deri.
Har du fortalt Winter, du tog herhen?
Det er ikke mig, der går bag ryggen på folk.
FLYHAVARIRAPPORT
- Her er meget. - Han var som sagt ihærdig.
Han var også sårbar.
En hævngerrig far fikseret på den mand, som han mente, dræbte hans søn.
Sam Nelson er det perfekte offer
at lokke til Berlin for at gøre andres beskidte arbejde.
Og beviset fra overvågningskameraerne var den sidste brik.
Da vi fandt ud af, at Bailey-Brown var her,
bad vi tyskerne destruere alle beviser, inklusive overvågningsbillederne.
Det er sådan, vi har holdt hele projektet hemmeligt.
Jeg overvågede det personligt.
Men nogen valgte tydeligvis at beholde en lille souvenir.
Hvem?
Jeg har opbrugt alle mine kontakter.
Kender du nogen i Berlin, der kan hjælpe?
Der er en.
Godt. Arranger det, og lad os finde ud af, hvem der sendte det der til Nelson.
Ankomst om syv minutter.
Hvem er han?
Ham, vi alle bliver udvekslet med?
Han må være en stor kanon, siden han er hundrede af os værd.
Du skylder os vist en forklaring.
Hvem er han?
Du må vide det.
Han har fortalt dig det.
Hvorfor prøver du at befri ham, der dræbte din søn?
Fordi de har hans mor.
Og hende dræber de også, medmindre jeg gør, præcis hvad de siger.
Nu ved I det.
Ikke?
Okay, men det er kun én person. Vi er mange.
Drop det.
Godt. Vi kommer tilbage og ordner det senere.
Det er klaret indtil videre.
Hvad kunne vi ellers gøre?
Hold hende uvidende heroppe. Det var deres ordre.
I morgen kan hun fortælle politiet, at hun kun så regn, får
og et par flotte landmænd.
- Skal du allerede af sted? - Nej, jeg går bare en tur.
Det ser ud til, at du skræmte din stalker væk.
Ja. Det ser sådan ud.
- Nå, men hav en god dag. - Ja.
- Hvor længe var hun der? - Det ved jeg ikke…
Jeg troede, hun var i huset.
Alasdair.
Pis.
De vil have mig til at runde af. Hvad siger du?
Det er op til dig. Jeg skal ikke nå noget.
Det er sandt. Du skal tilbage og sidde i Belmarsh resten af dit liv.
Og så længe du holder mund, kan ingen af os ændre på det.
Ja, men sådan er livet.
Sådan var livet nu ikke for Lewis, vel?
Din lillebror.
Eller din far.
Cheapside-firmaet brugte ham og kasserede ham bagefter.
Men sådan gør de.
Og sådan var livet heller ikke for Elaine.
Jeg var der. Jeg var den sidste, der talte med hende, før hun blev dræbt.
Min mor blev ikke dræbt. Hun valgte at dø.
Fortæller du dig selv det? At det var ærefuldt?
Din mor var på flugt. Hun var alene, og hun var bange.
Tal med mig, Stuart. Hjælp mig.
Før du ender som hende.
Sam Nelson, helten fra fly KA29,
har kapret et undergrundstog.
Sådan.
Jeg har et fjernsyn i cellen.
Det, de ikke nævner i nyhederne, er hvorfor.
John Bailey-Brown. Det er ham, han vil have.
Og vil tyskerne bare udlevere ham?
Det ser sådan ud.
Så du tror, mit gamle firma har iscenesat en kapring
for at få Bailey-Brown ud af fængslet.
Lad os bare sige, de har en fortid.
Og du tror, jeg kan opklare det?
Du er ikke mistænkt.
Det rammer dig ikke.
Tal med mig, Stuart.
Du kan hjælpe en masse mennesker. Det er derfor, vi er her.
Det handler ikke om at hjælpe mig eller Sam Nelson.
Det handler om at redde liv.
Synes du, Kingdom-kapringen gik godt for mig?
Jeg blev sat på det fly for at dø.
Det var planen.
Da det mislykkedes, tog jeg skylden for det, der skete.
Jeg kan enten dø i fængslet eller derude ligesom resten af min familie.
Sådan er livet.
Jeg har affundet mig med det. Jeg er komplet afskåret.
Jeg er intet.
Jeg ved intet. Jeg er intet.
Er det her virkelig nødvendigt? Hun kan umuligt have set noget.
Hun er fanget der nu.
Der er intet mobilsignal.
Og selv hvis hun ved det, hvad skal hun så gøre?
Vi er bare nødt til at være sikre.
Kom.
- Hvad vil du gøre? - Giv mig kniven. Hurtigt.
- Kniven. - Værsgo.
- Kom med hånden. - Hvad?
Jeg er virkelig ked af det, men min onkel skar sig, da han klatrede over en mur.
- Han tror, han stadig er 17 år. - Åh gud.
Du har vel ikke noget at rense det med?
Jo, selvfølgelig. Kom ind.
- Tak. - Tak.
Jeg køber den ikke.
Tror du ikke på ham?
- Han mistede rent faktisk sin søn. - Ikke det.
Det faktum, at vi bare skal sidde her og lade alt det her ske.
Det er vores bedste chance for at overleve.
Han sagde, han ikke havde kontrollen.
Han sagde, de holder øje med ham.
Ja.
De må være om bord på toget.
Personen, der dræbte Freddie?
Præcis.
Den sande morder er iblandt os, og det skal vi bare ignorere?
Se, hvad der skete sidste gang, jeg lyttede til dine teorier.
Du står alene.
- Undskyld. Vækkede jeg dig? - Nej, jeg sov ikke.
Hej, lille skat. Hej.
Rolig. Far kommer snart hjem.
Leah?
- Hvornår er vi ved stationen? - Om fem minutter.
Hørte I det? Der er kun et par minutter til.
Må jeg låne din mobil?
Mig? Min mobil? Jeg har ikke nogen mobil.
Hvad med din?
- Vi smed dem ud. - Gjorde vi?
- Må jeg låne din? - Jeg har heller ikke min.
Det er i orden. Jeg forstår godt, hvorfor du holder det hemmeligt.
Jeg har ikke en mobil i min taske, dame. Jøsses.
- Hov! - Hold op!
Tag det roligt!
- Så, folkens. Tag det roligt. - Hallo! Pis.
- Den har jeg set før. - Lad være med at røre den.
Den styrer bomberne.
Det er hende.
Han har ret.
Det er det, den gør.
Du sagde, du ikke vidste, hvem der styrede bomberne.
- Hvad har du ellers løjet om? - Pis. Stands toget.
Nej, nej. Otto!
- Stands toget! - Nej!
Han er standset igen.
Der står, den er armeret. Hvordan stopper vi den?
- Ved at give mig den tilbage. - Glem det.
- Sam? - Du klarede det så godt.
Sam?
Vi må standse konvojen.
Prøv en sidste gang.
Sam?
Afbryd.
Modtaget.
Få os væk fra gaden.
- Hvad sker der? - Der er åbenbart et problem med toget.
- Der er ikke tid til det her. - Vi var lige ved Bergmannstrasse.
Du får præcis det, du ønsker. Så afslut det her.
- Det skal jeg nok, hvis de giver mig den. - Vi giver dig ikke detonatoren.
Det er en timer.
Jeg skal starte den forfra hvert kvarter. En kode for hver vogn.
Ellers detonerer bomberne.
- Hvad er koden? Jeg gør det. - Nej, giv mig den. Ellers dør I alle!
Så dør du også.
Det er ikke det værd.
Bare giv os koden.
Otte, tre, fire, ni.
Fire, seks, en, to.
En, fem, tre, fire.
Otte, syv, fem, tre.
ARMERET
- Hvad gjorde du? Hvad betyder det? - At det var for sent.
- Er det så det? - Hvordan stopper vi den?
- Detonerer sprængstofferne bare? - Det er den bagerste vogn.
Bind mig op. Kom nu.
Kom nu, Mei.
- Hvor lang tid har vi? - Det ved jeg ikke.
Hvad? Hvor er nøglerne?
- Otto! - Døren. De sidder i døren.
Jeg må have alle væk fra togets bagende.
- Sig over radioen, at de skal komme væk. - Okay.
Væk!
- Alle op foran i toget nu! - Hvad sker der?
- Jeg skulle have holdt mund. - Skat?
Af sted, alle mand!
Kom så! Hurtigere!
Af sted! Forreste vogn. Hvad laver I? Kom nu!
Nu! Af sted med jer! Hvad venter I på? Kom så!
Ud af vognen nu!
Kom så! Ud af vognen!
Af sted! Af sted! Kom så!
Den springer i luften. Helt op foran!
Kom så! Af sted! Af sted!
Petra!
- Hvorfor? Hvad sker der? - Kom nu bare af sted!
Af sted! Af sted!
Ryd vognen…
Tekster af: Cecilie Hassenkam