POHOTOVOSTNÍ REŽIM ZAPNUTO
- Lukasi? - No?
Co si s ním promluvit?
Propustil to miminko. Třeba pustí i starší děti.
- Co chceš dělat? Poprosit ho? - Musíme něco zkusit.
- Neprovokoval bych. - Co to povídáte? Děti by tu být neměly.
- A my snad jo? - No tak. To netvrdí.
Asi jsou něco víc.
Jen říkám, že jsou to děti.
- Mohli bychom se zeptat. - Hej.
To už máme za sebou.
Něco má.
V tašce. Já…
tam nevidím.
Haló, Same.
Konvoj je asi půlhodinu od Bergmannstraße.
Hej!
- Prostě jeď. - Same?
Kruci.
Tohle už jsem viděl, pod vlakem.
- Na těch výbušninách. - Vše v pořádku?
- Jestli je to detonátor, musíme ho mít. - Ne. Proč to ještě zhoršovat?
Neviděl jsem pistoli ani nůž. Nic.
Pistoli určitě má.
- Bez ní by si na tohle netroufl. - Vidělas ji?
Tak viděla?
Ne, protože není ozbrojený. A je sám.
A nás je tady spousta.
Když spojíme síly a budeme mít zbraň, mohli bychom mít šanci.
Mluvil o výbušninách, jasný?
Co když je odpálí?
- Tak ho musíme dostat, než to udělá. - Tudy, prosím.
Bude to dobré.
Můžeš ta světla vypnout odsud?
- Haló, Same? - Ano.
- V celém vlaku? - Jo.
Same? Ozvěte se.
Budu s vámi mluvit, až budu chtít.
Jen jsme chtěli potvrdit, že všechno spěje k předání.
Měli jste nějaký důvod předpokládat opak?
- Ne. - Ne? Fajn.
Shodli jsme se. Volejte, až budeme na Bergmannstraße.
- Jdu tam. - Já taky.
Promluvím s ním.
- Coline, mysli na děti. - Jo. Ty zůstaň s nimi.
Co kdybychom ještě počkali?
Už jsme čekali až dost.
Dobře. Za jednu minutu.
Cože?
Odteď za minutu
přepni spínač.
Otto, za jednu minutu.
Přemýšlejte. To miminko propustil.
Když zůstaneme tady, určitě pustí i ostatní.
Promiňte.
Proč tu musí být ty děti? Nemůžete je propustit?
Prosím.
Brzy si vystoupíte všichni. Ano?
Proč to děláte?
To vás nemusí zajímat.
Teď se posaďte.
Co kdybyste mi řekl, o co tady jde, a pak se posadím.
Jak jsem řekl, brzy bude po všem.
Hej!
Pomoc!
Do hajzlu!
Je po všem.
Zvednu hlavu tak akorát, abych viděl oblohu.
A až přijde náš čas, nepůjdeme pomalu,
budeme se vzpouzet.
Jednou budeš přesně tím, kdo jsi.
Jen měj hlavu vztyčenou, polib pěst a dotkni se oblohy.
Je pozdě na to zachránit svět.
Jednoho dne…
se tam všichni sejdeme.
ÚNOS
Díky, žes to zařídila. Určitě to nebylo snadné.
Jo, stáhli ho z oběda v Belmarshi. Nepochybně bude velmi příjemný.
Rychle.
Budu za zrcadlem. Když mě spatří, ujedou mu nervy.
Dobře.
VĚZNICE JEHO VELIČENSTVA
Otočit.
Co jste kurva zač?
Prohledej ho.
Nic nenajdete. Nejsem ozbrojený. Nemám zbraň.
Já to věděl.
Co tam má?
Jen přenosnou vysílačku a klíče.
Ne.
Zastavte.
- Neposlouchej je, Otto. - Počkat.
Otto, neposlouchej je.
- Prokrista. - Drž hubu.
Zastavte vlak.
Otto!
Ne, musíme…
- Musíme jet dál. - Ne, to nic. Nemá zbraň.
Ten únos jsme zmařili.
Všichni vystoupíme, tak sakra zastavte.
Prosím.
- Padáme odsud. - To nedělejte.
- Sklapni! Mám dost tvých hovadin! - Přivedu ostatní.
Ne, jestli někdo vystoupí, všichni zemřete.
Ty výbušniny se odpálí, jakmile někdo vystoupí.
Má pravdu.
- Kde sakra jsou? - Pod vlakem. Klidně se podívejte.
Fajn. Otto, ukaž jim je.
Hej, hej.
Sto kilo chlorečnanu sodného a cukru smíchaného se semtexem.
Technici analyzovali všechno z bytu strůjce bomby i ty zbytkové stopy.
Už byste měli mít zprávu.
Proboha.
Můžete ty rozbušky zneškodnit na dálku?
Ne, ten systém je zabezpečený.
Když mě dostanete pod vlak, můžu to zkusit, jinak…
Dobře, ale jak se někdo jako Sam vůbec s takovým strůjcem bomby setká?
Dobrá otázka, paní Thatcherová.
Můžu?
Jste polda?
Kriminálka.
To je váš podnik?
Německy umím jen „plzeň došla“ a „nenalíváme na dluh“.
Jeho byste si pamatoval, že? Nebyl tady?
Na obličeje nemám pamatováka.
Jste tu štamgastem?
Už jste ho tu viděl?
- Myslím, že včera. - V kolik hodin?
Kolem sedmé.
Seděl tamhle s jedním…
Ještě s jedním Britem.
S Britem?
Jo.
S nějakým oficírem.
Byl tak trochu… arogantní.
Kam jedeme?
Haló?
Vy dva idioti mě máte chránit,
a projíždíme se tu za bílého dne.
Tři měsíce těchhle keců.
Snad tě uváže ke kolejím.
Ale vážně, Langu, kam to sakra jedeme?
Centrálo, jsme 27 minut od Bergmannstraße.
- Deaktivuj je. - Nemůžu.
Přece musíš mít detonátor, rozbušku nebo tak.
Nemám. Ani nevím, kolik jich je.
Jak jako že nevíš?
Co je?
Kampak?
Už toho mám dost!
Vy mě neposloucháte.
Já to tady neřídím.
Co to povídáš?
Někdo mě k tomu přinutil.
- Kdo? - To nevím.
To je vlastně jedno kdo.
Vím jen, že jestli to neproběhne podle jejich představ,
vyhodí vlak do luftu.
Možná vystoupí jeden dva nebo tři z vás, ale zbytek…
Když mě budete poslouchat…
můžu vám pomoct.
Pořád se neozval?
Ne, už od chvíle, co zastavili.
To se mi nelíbí.
Promluvte s Nelsonem.
Chce kontaktovat až na Bergmannstraße.
Jak víte, že tam dorazí?
Máme dohodu.
Haló?
Jestli to nemůžete zaručit, musíte ten konvoj zastavit.
Nemám s vámi mluvit.
Proč bych to dělala?
Vyslechněte mě. Řeknu vám, co uděláme.
Musí věřit, že únoscem jsem já.
- To taky seš. - Nejsem.
Donutili mě k tomu a řekli, že mě celou dobu bude někdo sledovat.
Kdo? Kdo tě sleduje?
- Vrah Freddieho? - To on ho zabil.
- Co když je tu někdo jiný? - Co on?
Jo, vy.
Zjevně v tom jede.
- Nikomu jsem neublížil. - Kdo to teda udělal?
Musíte něco vědět. Stalo se to dole, ne?
- Je jen strojvůdce! - Mluvte!
Nikdo si nepřál ničí smrt.
Osm výbušnin.
Dvě pod každým vozem.
Ježiši.
Nechceš nikomu ublížit? Jdeš na to dost zvláštně.
Same, tady policejní prezidentka Winterová.
Vím, že jsme neměli volat, ale vidíme, že stojíte.
Je všechno v pořádku?
Same, potřebuju vaše slovo, že je všechno v pořádku,
abychom mohli počítat s tím předáním.
Moment. S jakým předáním? O čem to mluví?
Tak odpověz!
Dobře. Jde o jednoho muže, jasné?
Je to nechvalně známý zločinec. Drží ho v Berlíně.
Ale ti, kteří za tím vším stojí, kteří mě k tomu donutili,
chtěli, abych tenhle vlak unesl a vyměnil všechny cestující za něj.
Aha. Takže sloužíme jako zajištění?
Ano.
Policie by tu výměnu jinak neprovedla.
A to nás má utěšit?
Mluvte se mnou, Same.
Ano.
Protože ona ho nevydá,
dokud nejdřív nevystoupíte vy.
Takže máme dál být tvými rukojmími?
To je nejlepší šance, jak zůstat naživu.
Podívejte.
Tady souprava 2600.
Jsme asi 20 minut od Bergmannstraße.
Otto, jste v pořádku?
Kde je Sam?
Jsem tady. Všechno jde podle plánu.
Až dorazíme na Bergmannstraße a pokud tam bude John Bailey-Brown,
všichni cestující budou moct vystoupit.
To moc ráda slyším, Same.
A těší mě, že zase komunikujeme.
Když mě přestanete vodit za nos a pomůžete mi, můžu pro vás něco zařídit.
Jsem v lochu, detektive.
Vím toho asi tolik, co vy, což je zjevně velký hovno.
Má v tom prsty organizovaná zločinecká skupina.
Jen mě zajímá, co o tom víte.
O tom, co se děje v Berlíně, nevím nic.
Takže víte, že se něco děje?
No tak, Stuarte. Nejste idiot.
Jste ve vazbě, že?
Můžu promluvit s prokuraturou,
snad bych vám to mohl trochu zpříjemnit.
Vyjednat vám výsady, větší celu.
Kdo ví, třeba bychom dokonce mohli smáznout pár let.
Pro mě za mě mi nabídněte třeba Měsíc na dřívku. Ta si to uvědomuje.
To mě udivuje.
Tohle je váš styl, že ano?
Vždycky si chráníte vlastní prdel.
A kam vás to dostalo.
…vydali jen stručné oficiální prohlášení,
ale teď už víme, že pachatelem je občan britské národnosti.
Německá policie, která tuto mimořádnou událost řeší,
odmítla osobu identifikovat…
- Vítejte. - …a komentovat…
Báječný život špiona.
S Langem v této kanceláři pracujeme už šest měsíců.
Jsme možná jediní dva lidé na Zemi
ještě posedlejší Johnem Bailey-Brownem než Sam Nelson.
Smím?
Takže jsem jen poslíček?
Už od začátku tvrdím, že není možné, aby za tím byl Sam.
Klidně se vsadím, že v těch deskách bude důkaz.
Řekla jste… Winterové, že přijdete?
Nejsem zvyklá jednat za zády druhých.
LETECKÁ NEHODA
Je to obsáhlé.
ZPRÁVA PŘÍSNĚ TAJNÉ
Byl vytrvalý.
A také zranitelný.
Mstivý otec, který je posedlý mužem, co mu možná zabil syna.
Sam Nelson je perfektním terčem. Nalákali ho do Berlína na špinavou práci.
A ty záznamy z kamer byly posledním dílkem.
Když jsme Johna vysledovali sem,
požádali jsme Němce o zničení veškerých důkazů včetně záznamů z kamer.
Díky tomu se nám povedlo celý projekt utajit.
Osobně jsem na to dohlédl.
Ale někdo si zjevně nechal malý suvenýr.
Kdo?
Všechny kontakty jsem vyčerpal.
Nevíte o někom, kdo by nám pomohl?
Někdo by tu byl.
Dobře.
Domluvte to. Zjistíme, kdo to Nelsonovi poslal.
PŘÍSTAV HAMBURK IMIGRAČNÍ KONTROLA 25. 7. 2024
Příjezd za sedm minut.
Kdo je to?
Ten, za kterého nás vymění.
Určitě je to sakra velká ryba, když má hodnotu stovek lidí.
Dlužíš nám vysvětlení.
Kdo je to?
Víte to.
Určitě vám to řekl.
Proč chceš osvobodit muže, co ti zabil syna?
Protože mají jeho matku.
A zabijí i ji,
pokud neudělám, co chtějí.
Teď to víte.
Jo?
Dobře, ale je to jeden člověk. Tady je nás spousta.
Přestaň.
Fajn. Vrátíme se a pořešíme to potom.
Zatím je z dohledu.
Co se dalo dělat?
Pokyn zněl držet ji tu, aniž by něco tušila.
Zítra policii sdělí, že viděla jen déšť, ovce
a dvojici pohledných farmářů.
Vy už odcházíte?
Ne, jen jsem se šla projít.
Nejspíš jste toho stalkera odradila.
Jo, vypadá to tak.
Tak hezký den.
Jo.
Jak dlouho tam byla?
Nevím…
Já myslel, že je zpátky v domě.
Alasdaire.
Kruci.
Prý to mám s vámi ukončit. Co myslíte vy?
To je na vás. Já nikam nespěchám.
Pravda. Pak strávíte zbytek života v Belmarshi.
A protože nespolupracujete, ani jeden z nás na tom nic nezmění.
Jo, no, to je život.
A Lewisův život přišel nazmar.
Život vašeho bratra.
I vašeho otce.
Firma Cheapside ho sežvýkala a vyplivla.
To je jejich styl.
Tohle nemělo potkat ani Elaine.
Já tam byl. Byl jsem poslední, s kým mluvila, než ji zabili.
Mámu nikdo nezabil.
Odešla dobrovolně.
Tohle si namlouváte?
Že to byla… čestná smrt?
Vaše máma byla na útěku.
Byla osamělá a měla strach.
Mluvte se mnou, Stuarte. Pomozte mi.
Než skončíte jako ona.
Sam Nelson, hrdina letu KA29,
figuruje v únosu podzemky.
No vida.
V cele mám televizi.
Ve zprávách ovšem nezmínili proč.
John Bailey-Brown.
Toho chce.
A Němci mu ho jen tak vydají, že?
Vypadá to tak.
Máte za to, že moje bývalá firma naplánovala únos,
aby dostala Bailey-Browna z vězení.
Řekněme, že něco podobného už tu bylo.
A já vám to mám pomoct pochopit?
Mluvíte mimo záznam.
Nevymstí se vám to.
Mluvte se mnou, Stuarte.
Můžete pomoct spoustě lidí. Kvůli tomu tu jsme.
Nejde o to, pomoct mně ani Samu Nelsonovi.
- Jde tu o záchranu životů. - Myslíte, že mi ten únos letadla vyšel?
Poslali mě tam na smrt.
Takový byl plán.
A když selhal, vzal jsem to na sebe.
Teď buď umřu v lochu, nebo tam venku jako zbytek mojí rodiny.
To je život.
A jsem s tím smířený.
Jsem naprosto odříznutý.
Neznamenám nic.
Nic nevím. Jsem nikdo.
Je to vážně nutné? Určitě nic neviděla.
Teď se zašívá uvnitř.
Není tu žádný signál.
I kdyby to věděla, co udělá?
Musíme mít jistotu.
Pojď.
- Co chceš dělat? - Dej mi nůž. Dělej.
- Nůž. - Tumáš.
- Dej mi ruku. - Co?
Moc se omlouvám, paní, ale tady můj strýc…
Pořezal se, když přelézal val.
Pořád se cítí na sedmnáct.
Proboha.
Neměla byste něco na vydezinfikování?
Jo, jistě. Pojďte dál.
- Díky. - Ano.
Já mu to nežeru.
Nevěříte mu?
- Opravdu přišel o syna. - To nemyslím.
Spíš to, že tu máme jen sedět a nechat tomu volný průběh.
Jen tak můžeme přežít.
Tvrdil, že to neřídí on.
Řekl, že ho někdo sleduje.
Ano.
Nejspíš je ve vlaku s námi.
Vrah Freddieho?
Přesně tak.
Skutečný vrah je tady mezi námi a my to máme ignorovat?
Víte, co se stalo, když jsem dala na vaše teorie.
Jste v tom sama.
- Vzbudila jsem tě? - Nespala jsem.
Ahoj, broučku.
Neboj. Tatínek se brzy vrátí.
Leah?
Za jak dlouho tam budeme?
Za pět minut.
Slyšíte? Už jen pár minut.
Půjčíte mi svůj mobil?
Já? Můj mobil? Žádný nemám.
A co vy?
Vyhodili jsme je.
Opravdu?
Můžu si půjčit váš?
Já ho taky nemám.
To nic.
Chápu, proč to tajíte.
Žádný mobil v tašce nemám. Ježiš.
- Hej! - Dost!
Pomalu!
- Hej. Jen klid. - Hej! Sakra.
- To už jsem viděl. - Nesahejte na to.
Tímhle se ovládají ty výbušniny.
Je to ona! To ona!
Má pravdu.
Přesně k tomu to je. Ano?
Říkals, že nevíš, kdo je ovládá.
- O čem nám ještě lžeš? - Kruci. Zastavte.
Ne! Otto!
- Zastavte vlak! - Ne!
Už zase stojí.
Aktivovalo se to. Jak to zastavíme?
- Musíte mi to vrátit. - Ani náhodou.
- Same. - Vedli jste si dobře.
Same.
Zastavíme konvoj.
Zkuste to naposledy.
Same?
Zrušte to.
Rozumím.
Jeď jinam.
Co je?
Zjevně nějaký problém s tím vlakem.
- Nemáme čas. - Byli jsme kousek od Bergmannstraße.
Dostali byste, co chcete. Tak to hned zastavte.
- Když mi to vrátí. - Ne, detonátor ti nedáme.
Je to časovač, jasný?
Každých 15 minut ho mám resetovat. Kódem pro každý vůz.
Když to neudělám, odpálí se to!
- Jaký je kód? Udělám to. - Ne, dejte mi to, nebo všichni umřou!
Takže umřete i vy.
Za to to nestojí.
Dejte nám kód.
Osm, tři, čtyři, devět.
Čtyři, šest, jedna, dva.
Jedna, pět, tři, čtyři.
Osm, sedm, pět, tři.
POHOTOVOSTNÍ REŽIM ZAPNUTO
Cos to udělala? Co to znamená?
Že už je pozdě.
- Takže hotovo? - Co s tím?
Ty výbušniny explodují?
Je to vůz vzadu.
Odvaž mě. No tak.
Dělej, Mei.
- Kolik máme času? - Nevím.
Co? Kde jsou ty klíče?
- Otto! - Dveře. Jsou ve dveřích.
Pryč od zadní části vlaku.
- Řekni jim, ať se přesunou. - Dobře.
Uhněte!
Všichni do přední části vlaku!
Co se děje?
Měla jsem držet klapačku.
Miláčku!
Běžte! Všichni pryč!
Rychle! Běžte! Rychleji!
Běžte! Do prvního vozu. No tak.
Hned! Běžte! Na co čekáte? Rychle!
Pryč z tohohle vozu, hned!
No tak! Pryč z vozu. Dělejte!
Rychle! No tak, pohněte!
Vybuchne to. Všichni až úplně dopředu!
Dělejte. Rychle! Běžte!
Petro!
- Proč? Co se děje? - Běžte! Pohyb!
Rychle!
Vypadněte z vozu…
Tuhle hru jsme hráli
už mnohokrát.
Vcházíš mi do života a odcházíš
jako otočnými dveřmi.
Pořád jsem muž.
Už to dál nesnesu.
Bože, smiluj se…
Překlad titulků: Petra Kabeláčová