Niz misterioznih viđenja ne nebu
Downloaded from YTS.MX
podiže razinu nacionalne sigurnosti.
Piloti mornarice kažu da su vidjeli
Official YIFY movies site: YTS.MX
nešto što prkosi granicama zrakoplovne tehnologije.
Vlada SAD-a desetljećima je zanemarivala dojave
o neidentificiranim letećim objektima koji uznemiravaju vojsku.
Laganje javnosti dio je našeg posla. Plaćate nam za to.
Značajno priopćenje iz Pentagona razjasnilo je jednu stvar.
NLO-i su stvarni.
Američka mornarica priznala je da su videa
koja prikazuju NLO-e u zraku stvarna.
Mornarica tvrdi da ne zna što su ti objekti, a službenici ne nagađaju.
Prvi put članovi vojske prekidaju šutnju.
Nisam rekao ni riječ o ovom incidentu gotovo 40 godina.
Sa šokantnim otkrićima...
Nije bilo sumnje da je neidentificirani objekt isključio naše projektile.
...i zastrašujućim susretima.
To se ne može riječima opisati.
Poput kugle je. Pogledaj. Pulsira!
Ali jesmo li spremni...
Jedan NLO sposoban je uništiti zračne snage.
...za rat svjetova?
Najgori scenarij jest da smo meta potpunog istrebljenja.
POSJETI IZ SVEMIRA
WASHINGTON, D.C.
U lipnju 2021. Pentagon je objavio službeni izvještaj
u kojem opisuje 144 susreta američke vojske s NLO-ima.
Obavještajci tvrde da je ovo sve što znaju o NLO-ima,
ali kritičari ne vjeruju u to, kao ni vladin insajder Rich Emberlin.
Kao veteran s 30 godina staža u vojsci
koji je radio s grupama poput CIA-je, FBI-a i tajne službe,
vjeruje da smo usred masovnog vojnog zataškavanja.
Vanzemaljci su prijetnja i naša egzistencija u opasnosti je.
Rich je na zadatku da otkrije vladine najveće tajne.
Zašto vanzemaljci uhode našu vojsku? Je li naš planet u opasnosti?
NEWELL, JUŽNA DAKOTA
Rich se danas susreće s umirovljenim sigurnosnim službenikom Mariom Woodsom
koji iz prve ruke zna što vojska skriva.
Moj Bože. Ne mogu vjerovati da sam na ovoj cesti.
Prvi put 40 godina Mario se vraća u zrakoplovnu bazu Ellsworth,
mjesto svojeg zastrašujućeg susreta s vanzemaljcima
koji dokazuje da su NLO-i prijetnja svima nama.
Nevjerojatno je vidjeti ovo mjesto. Osjećam nešto poput...
...opreza, valjda?
Ili uzbuđenja jer sam ponovno na cestama
gdje sam bio prije toliko godina kada se sve dogodilo.
Sigurno je čudno. -Jest.
To je postrojenje November One.
Ne mogu vjerovati da je još ovdje s istom ogradom. Ne vjerujem.
Prije 43 godine. Srce mi tuče sto na sat.
Rich, bez riječi sam zbog ovog postrojenja.
Još je ovdje? -Da, ovdje je i postoji.
Tijekom hladnog rata, zrakoplovna baza Ellsworth u Južnoj Dakoti
bila je dom 150 nuklearnih projektila
spremnih na paljbu u bilo kojem trenutku.
1977. Mario Woods nadzirao je sigurnost postrojenja kontrole lansiranja
zvanog November One dana kada mu se život promijenio zauvijek.
Stajao sam ovdje. Točno prema istoku
pod kutom od 30 stupnjeva ugledao sam kilometrima udaljen objekt.
Bio je jako blještav,
blještaviji od svega ostalog na nebu i treperio je.
Sjedio sam, gledao i pušio cigaretu. Bilo mi je čudno.
Ali ako pogledaš oko sebe, ovdje nema ničega.
Najblještavija stvar na tlu ovo je postojanje.
Iz zabave sam okrenuo svjetla prema gore,
vratio se ovdje, pušio cigaretu i ništa nisam radio.
Krenuo sam unutra, okrenuo sam se i nije ga više bilo.
Odjednom. -Odjednom ga nije bilo. Nisam vidio kako nestaje.
Ali to nije bio kraj Mariova susreta.
Nakon ponoći, postrojenje je primilo alarm visoke opasnosti.
Došlo je do proboja u November Fiveu,
raketnom silosu koji je 15 minuta udaljen odavde.
Mario i narednik Michael Johnson primili su naredbu za istragom.
Ali kad su prišli November Fiveu, mjestu sigurnosnog proboja,
nisu bili spremni na ono što stoji pred njima.
Dugo nisam bio ovdje, Rich.
Srce će mi iskočiti iz grudi.
To je to. -To je to.
Iznad raketnog silosa lebdi golema svjetlosna kugla
otprilike 30 metara visoka i oko sto metara široka.
Mogla se osjetiti toplina iz nje.
Kažem to jer se gotovo moglo osjetiti kroz vjetrobransko staklo.
Zračenje? -Da.
Naježim se kad to vidim i osjetim.
Zbilja mi remeti rad srca.
Mislim da je to normalno.
Ovo je...
U redu je.
Teško je.
Imam ovdje crtež.
Ovdje smo ostavili vozilo.
Ovo je ograda postrojenja.
Mario se jasno sjeća paralizirajućeg susreta
sa sablasnom svjetlećom kuglom.
Ali zastrašujući događaji koji su uslijedili ostali su zakopani godinama.
Dok mu hipnotizer nije pomogao otkriti skrivena sjećanja.
22. SIJEČNJA 2016.
Dok ležiš potpuno opušten, počinješ se pitati.
Vratiš se u ono vrijeme kad si bio u vojsci.
Prije svega, sjediš u patrolnom vozilu.
Što je onda bilo? -Bojao sam se napustiti vozilo.
Trebao sam izaći, ali nisam mogao. Prestravljen sam.
U redu je. Na sigurnom si, Mario. Samo gledamo film.
U redu? Udahni i zaustavi sliku.
Atmosfera kao da je nestala.
Bilo je teško disati?
Da, nije bilo kisika. Nije bilo zraka.
Povukao sam se do prozora.
Uperio sam svjetiljku prema toj stvari.
Ne slijedeći niz,
bilo je slično onomu u postrojenju,
otkud su ih lansirali.
Gotovo isti tren pritisak je prestao.
Jesi li imao osjećaj da komuniciraš s njima?
Kao da sam tražio
olakšanje.
Viđenje i interakcija s NLO-om iznad raketnog silosa
bila je dovoljno šokantna, ali to nije bilo sve
za Maria i njegova partnera, narednika Michaela Johnsona.
Paralizirajući susret s nekoliko vanzemaljaca.
Koliko ih je bilo?
Četvero. -U redu.
I jedan visoki iza njih.
Koliko je bio visok?
Oko 180 cm. Drukčiji je.
Možeš li ga opisati? -Mogu.
Imao je izduženu glavu.
Imao je jako izduženu glavu.
Kad me pogledao, pogledao je kroz mene.
Maleni mi nisu smetali kao on.
Sjedili smo ovdje.
Sjećam se šaptanja. To je sve što sam čuo.
Što je oko tebe sada?
U nekakvoj sam prostoriji za inspekciju.
Provjeravali su me kad sam upitao gdje je Michael.
Rekli su mi da se ne brinem.
Vidim tog visokog gada kako me gleda.
Gleda me. Ne sviđa mi se taj tip.
Na sebi ima zgužvanu časničku uniformu.
Visoki tip nije dobra osoba.
Osjećam štipanje na lijevoj strani.
Kao da me netko drži. Nije blag.
A zatim se sve zamračilo.
Sljedeće što znam jest da sam oko 10 tisuća metara dalje
u mjestu koje se zove Newell Lake koje služi kao rezervoar za područje.
Vojni zaštitari locirali su Woodsa i narednika Johnsona
te su ih odveli na liječnički pregled.
Nakon pregleda, rečeno im je da nikad ne govore o ovom iskustvu.
Još njušim zrak.
To je nešto što riječi ne mogu opisati.
Osjetila su samo... Ne možeš ni...
Ne možeš to shvatiti.
Što god to bilo. -Nastavljaš gledati gore.
Moraš.
Je li bilo opasno?
Mentalno i vizualno
bio sam tako preplavljen da nisam znao trebam li strahovati,
da se pomokrim, da pucam u to.
Ni jedna od tih stvari nije bila ispravna.
To nije bilo ispravno.
Nemaš više opcija. -Da.
Što god su naumili, učinili su i nastavit će s tim.
Uvijek su to činili i nisu još gotovi.
NEWELL, JUŽNA DAKOTA
Susret koji je Mariu Woodsu promijenio život proganja ga 40 godina.
Ali pokušaj vojske da zataška istinu još je više užasan.
Zašto je vlada odjednom utišavala svjedoke?
Jesu li pokušali sakriti vanzemaljske interese u vojne baze?
Klasično zataškavanje znači da smo u većoj opasnosti nego što mislimo.
Tvoja priča o susretu s NLO-ima nevjerojatna je.
Ne mogu ni zamisliti to.
Ako si mislio da je moja priča strašna,
želim da porazgovaraš s kapetanom Davidom Schindeleom.
U zrakoplovnoj bazi Minot u Sjevernoj Dakoti.
Dovest ćeš nas u kontakt s njim? -Da.
I on ima zanimljivu priču koja je strašna.
Kao i Mario Woods, kapetan David Schindele također je bio ušutkan
kada se ostvarila jedna od najvećih noćnih mora.
Moje je ime David D. Schindele, umirovljeni kapetan zračnih snaga.
1966. dogodio se incident
dok sam bio stacioniran u bazi Minot u Sjevernoj Dakoti.
1966. kapetan Schindele imao je veliku odgovornost
lansiranja nuklearnih projektila iz tajnog kontrolnog postrojenja.
Danas ima pristup gotovo identičnom postrojenju
u vojnom muzeju projektila u Južnoj Dakoti.
Pokazuje Richu kako je izveo najopasniji posao na zemlji
te što se dogodilo kad je NLO preuzeo kontrolu nad arsenalom oružja.
Spuštamo se 18 metara. -Osamnaest.
Osamnaest metara. -Zbog?
Pitaš se zašto je tako duboko? -Da.
Ako nam bace nuklearnu bombu,
morat će nas iskopati iz zemlje.
Što dublje idemo, to bolje. -Razumio.
Nevjerojatno.
Rich, ovdje sam proveo tri godine života.
Čudesno.
Ovo je tvoj ured? -Tako je.
Ovdje sjedi zamjenik zapovjednika posade.
Kada prime poruku
od sustava za uzbunu da lansiraju projektile
pristupaju ovom sefu.
Odlučuju koje će projektile lansirati.
Imamo deset prekidača ovdje za svih deset projektila.
Na vrhuncu hladnog rata, bili su upereni prema Rusiji.
Jedna pogreška mogla je započeti treći svjetski rat.
Mladi ste dvadesetogodišnjak zadužen za projektile
koji mogu uništiti dijelove svijeta.
Točno. Imali smo golemu odgovornost. Osjećali smo to.
Ali kapetana ništa nije moglo pripremiti na događaj
tijekom zastrašujuće noći koja je počela nevino
jednog hladnog rujanskog jutra.
Odvedi me u taj dan.
Budiš se, doručkuješ i gledaš vijesti u Minotu.
Što vidiš?
Čuo sam kako voditelj vijesti govori nešto
o stanovnicima Mohalla u S. Dakoti koji su ugledali svjetlost.
Pripisali su to NLO-u. Svjetla su bila zapadno od grada.
Čuo sam to i pomislio:
"Na rasporedu sam za November Five zapadno od Minota."
Kada je kapetan Schindele stigao u postrojenje,
vijest o NLO-u brzo se proširila.
Upravitelj sigurnosti mi je prišao i rekao:
"Jesi li čuo što se dogodilo sinoć?"
Upravitelj je rekao Schindeleu da je misteriozni NLO oblika diska
širine oko 30 metara
viđen na nebu zapadno od kontrolnog postrojenja.
Vidio sam im na licima
da je to bilo vrlo zastrašujuće iskustvo.
Nisu htjeli izaći van i približiti se. Bilo je strašno.
Na jedan trenutak, NLO je stajao nepomično
kad je odjednom nestao u prostranstvu.
Ali ono što će se sada dogoditi zauvijek će mučiti kapetana Schindelea.
Ovo je konzola za lansiranje za kojo zapovjednik sjedi i nadzire projektile.
Ovo zeleno svjetlo ukazuje da su projektili spremni za lansiranje.
Prvo vidimo da nema zelenih svjetala.
Ugašena su, ali neka su svjetla upaljena,
žuta i crvena svjetla.
Ali sva upaljena svjetla bila su loša?
Da. Pogotovo bez zelenog svjetla. Ne mogu se lansirati.
Nekoliko trenutaka prije, svih deset projektila bilo je spremno,
ali odjednom ih je nešto razoružalo.
Ne samo Sjedinjene Države,
nego čitav svijet podložan je neprijateljskom napadu.
To je bio vrlo ozbiljan problem jer nikad nismo vidjeli nešto takvo.
Nije bilo sumnje da je neidentificirani leteći objekt
isključio naše projektile.
Zbog šokantnog događaja kapetan Schindele pita se
susreće li se SAD s egzistencijalnom prijetnjom novoga neprijatelja.
Ako to mogu učiniti, što misliš kakva su prijetnja?
Ako su mogli isključiti naše nuklearne projektile,
pitao sam se što još mogu učiniti.
Mogu li odstraniti nuklearne bojne glave?
I zašto ih to zanima? Pripremaju li bojište?
Dobro pitanje.
Vojsku već dugo uznemiravaju ove stvari.
Meni i zapovjedniku rekli su čim smo se vratili na površinu
sljedećeg jutra da ne smijemo reći ni riječi o ovome incidentu.
Rekli su nam: "Što se vas tiče, to se nikad nije dogodilo."
"Da niste nikad razgovarali o ovome, čak ni međusobno."
Pedeset pet godina kapetan Schindele držao je tajnu.
Tajna je kipjela u njemu do 2013.
kada je herojski istupio
ispred šest članova kongresa na novinarskoj konferenciji.
Bio sam dio incidenta u zrakoplovnoj bazi Minot u Južnoj Dakoti.
Rekli su mi da ne govorim o ovom incidentu
i da se zapravo nikad nije dogodio.
Zato pred vama danas malo strepim.
Puno strepim.
Nikad prije nisam pokazao lice po ovom pitanju.
Je li bilo teško govoriti tada? -Vrlo teško.
Bio sam emotivan baš kao i sada.
Vidim kako te je to godinama izjedalo
kad si znao da se nešto dogodilo, a nisi mogao nikomu reći.
Nisam mogao reći supruzi.
Nisam mogao reći nikomu jer sam imao integritet,
ali taj integritet sada se naginje prema istini.
Obvezan sam reći istinu. -Prije si slijedio naredbe.
Sada slijediš istinu. -Da.
Ali što je istina? Zašto je vojska skriva?
Točno to Rich pokušava saznati.
Nakon sastanka s kapetanom D. Schindeleom,
Rich Emberlin uvjeren je da NLO-i mogu započeti rat u svakom trenutku.
Zapravo, to se gotovo dogodilo kad su oružane snage SAD-a zapucale
prema floti NLO-a u bitci za Los Angeles.
U tjednima koji su uslijedili nakon napada na Pearl Harbor,
Amerikanci su se bojali japanske invazije
kontinentalnih Sjedinjenih Država.
Ali prema Nicku Popeu,
bivšem NLO istražitelju britanskog Ministarstva obrane,
to nije bio jedini neprijatelj od kojeg je SAD strahovao.
Nervoza zbog rata bila je u igri. Svi su bili na rubu.
Bilo je puno panike i histerije.
25. veljače 1942. noćna mora postaje stvarnost
kada je vojni radar zabilježio neprijateljski zrakoplov
190 kilometara zapadno od Los Angelesa.
Pojavio se čudan objekt.
Obalna je obrana zapucala.
Dok je Los Angeles paničario, krenulo je obvezno zamračivanje
kad je vojska ispalila 1400 komada streljiva u noćno nebo.
Te noći tijekom bitke za Los Angeles bilo je kao u filmu. Kaos.
Sljedećeg jutra građani su se probudili
očekujući vijest o japanskoj invaziji na obali.
Ali na njihovo iznenađenje, dogodilo se suprotno.
Nisu pronađeni japanski zrakoplovi ni oružje.
Nije bilo dokaza da je to bio japanski napad,
ali viđen je čudan objekt.
Mnogi vjeruju da je misteriozni objekt koji je uzrokovao paniku
zapravo NLO, ali vojska negira takve optužbe.
Ono što je nevjerojatno, ako su nas Japanci napadali,
kako su zaustavili japanske Zero zrakoplove u zraku?
S jarkim svjetlom i 1400 komada streljiva koji ih nisu pogodili?
I samo su otišli.
Do danas, što god se dogodilo u bitci za Los Angeles
ostaje potpuni misterij.
Bitka za Los Angeles
jedan je od incidenata koje vojska odbacuje.
Ali što su pokušali sakriti?
Vladine reakcije na NLO incidente jesu tradicionalne.
Negiraj. Umanji. Opovrgni.
Razlog zašto su CIA i druge jedinice inteligencije
zataškavale ove stvari dolazi s vojnog gledišta.
Ne možete nas zaštititi i znate to.
Nakon Drugog svjetskog rata
vojska je odjednom shvatila da se susrećemo s novim protivnikom.
Sa sve više priča o NLO-ima, vladina se zataškavanja nastavljaju.
Najozloglašeniji se dogodio 1947.
kada se NLO srušio na zemlju u blizini Roswella u Novom Meksiku.
PRONAÐEN LETEĆI TANJUR
Roswell je nulta točka
modernog NLO fenomena.
Mornarica nema zrakoplov u obliku tanjura u svojem programu.
Zračne snage priznale su da leteći tanjuri postoje.
Prije 47 godina nešto se srušilo u pustinji u blizini Roswella.
47 godina Pentagon je lagao o tome.
U ovom incidentu nešto se srušilo.
To je bio dan kad smo premašili svjetla na nebu
i susreli se sa stvarnošću nečega fizičkog.
Američka vojska to je priznala.
Uznemirujući izvještaj za medije prerastao je u svjetske naslove.
Ali 24 sata poslije, vlada se predomislila.
Sljedećeg dana promijenili su priču i rekli su da je to meteorološki balon.
Umjesto letećeg tanjura, vlada sada tvrdi
da je neidentificirani leteći objekt zapravo bio meteorološki balon.
Očito da je netko na višoj razini rekao:
"Ne možeš reći da je to leteći tanjur. Moraš smisliti priču."
Mislim da je predsjednik saznao o tome
te je sljedećeg dana rekao: "Riješite se toga." I jesu.
Vladino i vojskino poricanje slučaja Roswell
zbunjivalo je javnost 80 godina.
Ljudi kažu da se tolika tajna ne može zadržati.
Može se!
Povijest nam iznova pokazuje da se velike tajne mogu zadržati.
Što to točno vlada zataškava?
Netko tko zna odgovor jest agent X,
bivši djelatnik CIA-je koji je pristao razgovarati s Richem,
pod uvjetom da sakrije identitet.
Čudim se što želi razgovarati sa mnom jer je za njega to veliki rizik.
AGENT X BIVŠI AGENT CIA-JE
Kad sam počeo raditi u sjedištu, nitko nije imao stol.
Sjedilo se gdje god je bilo slobodno mjesto.
U to vrijeme, 40-ih, 50-ih i 60-ih
stvari su se skupljale u kutijama i ladicama.
Bilo je puno stvari za koje nitko nije imao pojma što su.
Kad se agencija modernizirala, pojavili su se odjeljci
i neke stvari bile su prebačene u kartonske kutije.
Te kutije završile su u knjižnici
u odjeljku zvanom Povijesna kolekcija inteligencije.
Bio sam tamo jednog dana i ugledao metalni stalak s kutijama.
Ugledao sam kutiju na kojoj je pisalo Roswell i pomislio da je šala.
Otvorio sam je,
ali ne mogu i neću ti ni slučajno reći
što sam vidio unutra.
Bilo je materijala, papira i drugih stvari.
Apsolutno jamčim da se Roswell dogodio.
Postojala je letjelica i leševi.
Ne znam gdje je sve to nestalo. Nitko ne zna.
Ako se NLO zbilja srušio kod Roswella i vanzemaljski leševi bili pronađeni,
zašto je to vlada zataškala?
Rich se pita je li vojska znala što su vanzemaljci planirali.
ROSWELL, NOVI MEKSIKO
Nakon otkrivanja istine o Roswellu od agenta X,
Rich je otišao s jednim pitanjem u glavi.
Što je NLO radio tamo?
Možda su se srušili prije dostizanja krajnje destinacije.
Jesu krenuli prema vojnom poligonu u White Sandsu?
Najvećem svjetskom vojnom postrojenju
i mjestu testiranja prve atomske bombe.
Blizina White Sandsa, mjesta testiranja tajnog oružja,
činjenica da je to u blizini Roswella
nije slučajnost.
Kako bi utvrdio zašto su vanzemaljci možda promatrali White Sands,
Rich se vraća u 1940-e
kada je vlada autorizirala tajni program testiranja nuklearki,
nazvan "Projekt Manhattan."
Cilj je bio razviti prvu nuklearnu bombu na svijetu.
16. srpnja 1945.
njihovi napori urodili su plodom.
Nakon tri godine istraživanja, prva nuklearna detonacija
poznata kao Trinity test eksplodirala je u pustinji Novog Meksika.
Je li Trinity test nekako privukao pozornost vanzemaljaca iz svemira?
Jesu tada postali svjesni našeg nuklearnog oružja?
Znači li to da drže našu vojsku na oku?
Učinak Trinity testa bio je golem.
Učinci su se osjetili 160 km daleko. Razbijeni su prozori udaljeni 190 km.
Trinity test otpustio je eksplozivnu silu od 21 kilotone,
što je jednako 10 tisuća tona TNT-a.
Stvorila je zasljepljujući bljesak
s velikim oblakom dima visokim 11 kilometara.
Stavite se na mjesto vanzemaljskog ratnog stratega
koji gleda prema Zemlji i ugleda Trinity test.
U tom trenutku morate smisliti novi plan
jer ste shvatili da se susrećete s nuklearnom silom.
Zemlja sada ima nuklearno oružje, a tehnologijom projektila
možda ih može lansirati u svemir.
9. srpnja 1962.
detonacija nuklearnog oružja u svemiru postala je stvarnost
kada je Starfish Prime test lansiran s otoka Johnston
1450 kilometara jugozapadno od Havaja.
Starfish Prime bio je zapanjujući događaj.
To je bila detonacija 400 kilometara u svemiru.
Sad smo ovdje,
ne samo što detoniramo nuklearne bombe na tlu, nego i u svemiru.
Otišli smo korak dalje.
U tom trenutku vanzemaljci koji gledaju prema Zemlji kažu:
"Ovo je planet koji moramo pozorno promatrati."
Sto puta moćniji od Trinity testa,
Starfish Prime najveće je nuklearno oružje detonirano u svemiru.
Uzrokovao je elektromagnetski puls koji je ugasio uličnu rasvjetu
i uzrokovao radio smetnje.
Zapitamo se što se vidjelo iz drugih dimenzija?
Kao da zvonimo zvonom za večeru i govorimo: "Evo nas! Dođite po nas!"
Nuklearna eksplozija možda je privukla vanzemaljce,
ali što su planirali po dolasku?
Jesu li tada počeli nadzirati vojsku?
Rich kreće prema Franklinu u Kentuckyju kako bi doznao.
FRANKLIN, KENTUCKY
Franklin je većini ljudi tipičan južnjački grad,
ali ispod fasade postoji mračni misterij.
1948. ovdje je 25-godišnji vojni pilot
kapetan Thomas Mantell
završio na naslovnicama nakon što je poginuo loveći NLO
na nebu iznad Franklina u Kentuckyju.
Više od 70 godina nakon njegove tragične smrti
zajednica je u potrazi za odgovorima.
Uključujući njegove unuke Erica i Terryja Mantella.
Bok, dečki. -Bok, kako si? -Rich Emberlin. -Eric Mantell.
Terry Mantell. -Čast mi je upoznati vas.
7. SIJEČNJA 1948.
Rich vjeruje da im može pomoći shvatiti koliko će daleko vojska otići
kako bi prekrili istinu o NLO-ima od javnosti.
Ove su medalje nevjerojatne.
Za tipa koji je imao koliko, 25 godina? -Da.
Već je imao dvije predsjedničke pohvale za zasluge.
Ovo je velika nagrada. Ugledni letački križ.
Da netko s 25 godina već ima sve to,
bio je izniman i imao je budućnost. Vrhunski pilot. Heroj.
To samo potvrđuje tko je bio kao pilot i kao osoba
s dvoje djece i suprugom koju je obožavao.
Svejedno je ugrozio svoj život.
7. siječnja 1948. operater kontrolnog tornja na vojnom uzletištu Godman
u Fort Knoxu u Kentuckyju primio je dojavu
o neidentificiranom letećem objektu koji lebdi iznad baze.
Niz poziva iz čitave države
preplavili su policijsku upravu.
"Vidimo nešto. Golemo je i metalno. Što je to?"
Kontrolori su smjesta obavijestili zrakoplovnu stražu Kentuckyja.
Kapetan Thomas Mantell koji leti u zrakoplovu P-51
poslan je u istragu.
Nakon nekoliko minuta, Mantell i piloti približili su se objektu.
Dojavio je da je blještav, metalan i golem
te je vidio prozor za promatranje.
Ali onda, Mantell daje začuđujuću naredbu
jednom od pilota u formaciji: "Vrati se u bazu i naoružaj zrakoplov,"
što u vojsci znači: "Pripremi se na paljbu."
To mi je uvijek bilo zanimljivo.
To je krajnji dokaz u ovom slučaju. Znali su što se događa.
Znali su da je ozbiljno. Ne bi se naoružali bez razloga.
Zahtijeva naoružanje jer se osjeća ugroženo.
Iskusan je, ne bi to tražio da mu nije bilo potrebno.
Dok se drugi zrakoplov priprema za bitku,
Mantell se sve više uspinje u lovu na NLO.
Lovio je tu stvar na visini od 6000 m. Izgubili su kontakt.
Tu započinje misterij.
Zrakoplov kapetana Mantella posljednji put viđen je u padu.
Srušio se u polju u Franklinu,
istom gradu gdje je bio rođen prije 25 godina.
Posljednja osoba koja je vidjela zrakoplov jest mještanin Doyle Burnett
koji je imao samo sedam godina kada se zrakoplov tragično srušio.
Čuli smo eksploziju i vidjeli zrakoplov kako pada.
Jedno krilo odletjelo je u suprotnu stranu od nas.
Doyleova supruga Patsy također je svjedočila padu.
Odrasli ste u ovoj kući? -Da. Ovdje sam odrasla.
Tu ste bili u trenutku nesrće? -Da. -Koliko ste imali godina?
Imala sam četiri godine, ali dobro se sjećam.
Mislim da se to ne zaboravlja. -Točno.
Zvuk koji smo čuli kada je udario u krov
bio je gori od oluje s tučom.
Strašan pad privukao je promatrače
dok su mediji izbrbljali vijest o padu vojnog zrakoplova
koji je lovio NLO.
Je li se vojska pojavila? -Jesu, došli su nam u kuću
i probudili nas usred noći. Bilo je jako hladno.
Majka je pitala časnike što je uzrokovalo pad zrakoplova,
a odgovorili su joj da je pilot ostao bez kisika na prevelikoj visini.
Mnogi su pokušali objasniti što je uzrokovalo pad Mantellova zrakoplova,
ali ni jedan službeni izvještaj ne spominje NLO.
To donosi više pitanja nego odgovora.
Poslije je stigao izvještaj u kojem...
Nakon ovoga? -Da.
Iz vojske? -Tako je. Rekli su da je lovio Veneru.
Drugi je izvještaj tvrdio da je možda lovio meteorološki balon.
To je smiješno. Stalno je viđao meteorološke balone.
Često ih lansiraju u blizini baza.
Rade to jutrom prije uzlijetanja.
Svi su pričali o tome što se događalo.
Nekoliko ljudi smatralo je da se radi o NLO-u. -To se pročulo.
Ja sam povjerovao u to kad sam vidio vijesti i sve ostale informacije.
Uvijek kažu da je meteorološki balon ili nešto drugo,
ali kažem vam da nije bilo balona.
Gotovo sam siguran da je to bio leteći tanjur.
Nije bilo nešto s ovoga svijeta, siguran sam.
Zašto tako mislite?
Nagađali su razloge, meteorološki balon i Venera...
Venera se ne vidi u tri sata popodne.
Morale su postojati posebne okolnosti. -Tako je.
Morali biste biti na većoj visini da je vidite.
To je misterij koji treba razjasniti.
Ne mogu vjerovati da niste vidjeli ovo prije.
Sjajno.
Sviđa mi se ta slika.
Ovo je dio djedova zrakoplova koji su pronašli na mjestu pada.
Nevjerojatno.
Ovo je vrlo sentimentalno. -Mora biti.
I meni je, a nisam ga ni poznavao.
Dok će kapetan Mantell biti ovjekovječen u povijesti Franklina,
njegovi unuci sada imaju priliku
odati mu počast za veliku žrtvu.
Mještanin Franklina, Joe Phillips,
ponudio je odvesti Erica i Terryja do mjesta pada
gdje je njihov djed, pravi američki heroj,
izgubio život loveći NLO.
Ispred njega smo. -Ovdje?
Ali kad se srušio, zatreslo se tlo.
Ljudi su došli vidjeti.
Bio je to strašan dan.
Toliko stvari osjećam trenutačno.
Puno mi znači stajati ovdje.
Ne samo Ericu i meni, nego i našoj obitelji.
Njegov zrakoplov P-51 bio je točno ovdje gdje stojimo.
Nevjerojatno.
Pitam se o čemu je razmišljao.
Thomas Mantell služio je u Danu D. To je preživio,
zatim je umro u vrijeme mira
iznad kontinentalnog dijela SAD-a loveći NLO.
U situaciji kada vlada demantira takve stvari.
Sad morate živjeti s tim.
Morate se nositi s činjenicom da se to dogodilo vašem djedu.
Da barem mogu ublažiti vaš gubitak, ali nemam riječi za to.
Samo polako.
Ne znam kako se ljudi nose s tim.
Ne znam kako dobiju spokoj, ali nadam se da hoće.
Pomolimo se. Dragi Bože, hvala ti na ovom danu.
Znamo da su Tommy, njegova majka i supruga sada zajedno.
To je ono u što vjerujemo, to nam daje snagu.
Volimo te. U ime Isusovo. Amen.
Svijet možda nikad neće saznati s čim se kapetan Mantell
susreo 10 tisuća metara u zraku.
Je li njegova smrt bila upozorenje da nam stiže nešto još gore?
Ako je tako, Rich želi znati je li vojska spremna za bitku?
Dok je kapetan Mantell prvi pilot koji je poginuo loveći NLO,
nikomu nije naređeno da puca u njih
sve do 1957. kada je bojnik Milton Torres Jr.
preživio najveće sučeljavanje s NLO-om.
Postao je glavni lik još jednog zataškavanja.
Rich dovodi Rodericka Martina,
terenskog istražitelja vrlo ugledne NLO mreže
poznate kao MUFON.
Nakon svjedočenja da NLO lovi borbeni avion s 12 godina,
Roderick je odlučio posvetiti svoj život kako bi otkrio
zašto vanzemaljci uhode vojsku.
LAS VEGAS, NEVADA
Danas se Roderick sastaje sa sinom bojnika Torresa, Geoffreyjem,
na godišnjoj konferenciji organizacije u Las Vegasu.
Jeff, hvala ti što si došao ovdje.
Istražujemo nekoliko slučaja pilota
koji su se susreli s NLO-ima,
ali nažalost, neki su izgubili život.
U slučaju tvojeg oca,
preživio je da progovori, a to je ono što nas zanima.
Započnimo. Možeš li nas vratiti u njegovu karijeru
da dobijemo bolju sliku o njemu?
Moj otac odslužio je 20 godina u zračnim snagama
i odradio je preko 300 borbenih misija u Vijetnamu.
Bio je odlikovan časnik
te je radio za NASA-u na svemirskom programu.
Dojmljivo.
Mogu reći da sam živio u zemlji divova. On je bio jedan od njih.
Na vrhuncu hladnog rata, rasla je histerija zbog neprijateljskih invazija
svaka naznaka neidentificiranog zrakoplova
stavljala vojsku u visoki stupanj opreza.
20. svibnja 1957. američki vojni pilot bojnik Milton Torres Jr.
stacioniran je u američkoj vojnoj bazi u Engleskoj
kada je odjednom dobio naredbu da lovi misteriozni objekt
koji je zabilježio zemaljski radar.
Jureći nebom brzinom od gotovo 1120 km/h,
Torres neustrašivo lovi neidentificiranog neprijatelja.
Rekao je da je radarska oznaka velika poput nosača zrakoplova.
Bio je golem.
Čudna točka na radaru nešto je što Torres nikad nije vidio.
Slijedio ga je radarom.
Jedna stvar koje se sjećam
jest da je izvodio neverojatne manevre koji su prkosili fizici.
Tako je on rekao. Prkosilo je fizici.
Naoružan arsenalom od 24 rakete, kontrola naređuje Torresu napad.
Na smrt se preplašio jer je razmišljao
započinje li treći svjetski rat ili što se tu događa?
U što pucam? -Ali ostao je hrabar. -Da.
Bacio se na posao, ali mislio je da je to početak kraja.
Torres cilja metu i priprema se na paljbu.
Kada naciljaš i ispucaš, računalo preuzima.
Kada računalo preuzima...
Dva put je preletio radar i nestao.
Rekao je da su mu se koljena tresla. Pomislio je: "Koji je to vrag?"
Bio je uplašen i nazvao je kontrolu.
Rekao je: "Ne znam što se dogodilo, ali ova stvar samo je nestala."
Kad moj otac kaže da je to vanzemaljska letjelica,
nije moglo biti ništa drugo. Vanzemaljska letjelica.
Nakon incidenta, Torres se vraća u bazu
gdje ga zaustavlja nadređeni časnik.
Jedan regrut doveo je tipa iz NSA-e i IBM prodavača
u crnom odijelu i kravati.
Kao "Ljudi u crnom." -Apsolutno.
Taj tip ušao je i rekao:
"Voliš li letjeti, poručniče Torres?" Otac je rekao da voli.
Rekao je:
"Ako otkriješ što se dogodilo, nikad više nećeš letjeti."
"Oduzet ćemo ti čin i pilotsku dozvolu, bit će gotovo s tobom."
Otac je razumio.
Rekao mu je: "Nećeš govoriti o tome. Nikad se nije dogodilo."
"Ne govori supruzi, ne govori nikomu."
Pedeset godina. -Da.
Kako je to držao u sebi sve ovo vrijeme, a da se nije slomio?
Izjelo ga je. Imao je sef u glavi i nisi to mogao izvući iz njega.
Kakav mu je bio život nakon toga?
Mislim da mu je bilo teško ne reći svojem ocu.
Bili su jako bliski.
Bili su bliski.
To što nije rekao ocu bilo je...
U čudu sam.
Mislim da je odnio to u grob što nije mogao reći ocu.
Mislim da je odnio to u grob.
Iako je Torresu bilo zabranjeno govoriti o susretu s NLO-om,
nije značilo da ne može tajno pisati o tome.
Znao je da je to bilo zataškavanje.
Znao je da će to umrijeti s njim.
Previdio je to i rekao:
"Pripremit ćemo potpisanu izjavu." Tako da ne nestane.
2003. Torresova priča izlazi na vidjelo nakon što je Ministarstvo obrane
deklasificiralo tisuće stranica NLO dokumenata i objavilo ih javnosti.
Zatražen sam za pomoć
s promicanjem deklasifikacije
i objave NLO datoteka miMistarstva obrane.
Uspio sam biti posrednik
i upozoriti Miltona Torresa
da će sve biti objavljeno
te smo zajedno radili na medijima.
U travnju 2009.
Nick Pope pozvao je bojnika Torresa da govori na NLO konferenciji
u Gathersburgu u Marylandu
gdje je napokon mogao podijeliti svoju priču sa svijetom.
Bez daljnjeg odlaganja,
prepuštam riječ bojniku Miltonu Torresu.
Ako želite pouzdanog svjedoka, to je bio Milton Torres.
Odlikovan heroj. Najbolji od najboljih.
Otada sam uvjeren
da je to bio vanzemaljac i nitko me neće odvratiti od toga.
Sâm sam ga vidio i hvala vam na...
Nije mogao ispričati priču, a da se ne slomi.
Sama emocija bila je previše za njega.
Drago mi je što sam mu mogao pružiti spokoj prije smrti.
Hvala lijepa, Nick,
što si bio od ključne važnosti u ovome.
Da nije bilo tebe da izneseš ovo,
odnio bi to u grob. Na kraju života
napokon je dobio spokoj i nije više bio opterećen time.
Za tebe je ovo obiteljska stvar,
ali ne zaboravimo.
Ne želim umanjiti tvojeg oca samo na slučaj,
ali ne možemo izbjeći činjenicu
da je ovo jedan od najvećih NLO incidenata.
Da.
Ljudi pričaju o Roswellu i drugim slučajima, ali ovo je s njima.
Što bi moglo biti više značajno od naredbe da pucaš na NLO?
Nakon MUFON konferencije,
Roderick zaključuje da, ako je vojska naredila Torresu da puca,
sigurno su znali da je NLO prijetnja.
Ali kako bismo znali je li to vanzemaljska invazija?
LOS ANGELES, KALIFORNIJA
Kako bi saznali prijete li NLO-i našem zračnom prostoru,
Rich i Roderick sastaju se s istraživačkom novinarkom Melissom Tittl
na centralnoj lokaciji.
Kao kći veterana zračnih snaga
te s više od dva desetljeća iskustva izvještavanja o NLO-ima,
Melissa donosi kontakte uključujući i Teda Roea,
izvršnog direktora NARCAP-a,
Nacionalnog centra za izvještavanje o anomalijama.
Zajedno će pregledati 20 godina istraživanja
o incidentima pilota s neidentificiranim zračnim fenomenima,
poznati kao UAP-i.
Ted Roe, počašćeni smo što ste s nama.
Kako ste se upleli u ovo,
konkretno u istraživanje incidenata sigurnosti s letjelicama?
Našao sam se s ovim istraživanjem zbog iskustva s UAP-om
gdje mi se nešto dogodilo i htio sam to više razumjeti.
Možete nam reći nešto o određenom iskustvu?
OAKLAND, KALIFORNIJA
U pitanju je opažanje iznad Oaklanda u Kaliforniji u siječnju 1999.
Vozili smo južno na cesti 880. Susan je bila za volanom.
Oko kilometar i pol dalje, nešto se zaustavilo pored savezne zgrade.
U tom je trenutku skočilo i kretalo se velikom brzinom.
Vidio sam cilindar dug 13 metara.
Imao je dva velika bijela svjetla ispod.
Dok smo se kretali ovamo, sustigao nas je paralelno.
Odjednom se jako brzo smračilo.
Dobili smo tri sata.
Vozili smo se možda jednu minutu i 15 sekundi.
Prošla su tri sata.
Nevjerojatno!
Je li vam se život promijenio?
Apsolutno. Bilo mi je loše.
To vam je postao život?
Da, bavim se time otad. Samo se tim bavim.
Imamo podatke.
Imam gomilu pilotskih izvještaja o neidentificiranim letjelicama.
Što ste primijetili u svojim istraživanjima?
Piloti obično dojavljuju četiri vrste UAP-a.
Svjetleće kugle, lopte, cilindre i diskove.
Geometrijski oblici.
Postoje i drugi, ali to su najčešći koje imamo.
Svjetleće kugle pola su slučajeva kojih smo trenutačno svjesni.
Kakve su interakcije pilota sa svjetlećim kuglama?
Neki tvrde da su se kotrljali oko zrakoplova.
Druga zapažanja uključuju prilazak s udaljenosti i prestizanje.
Čini se da postoji osobni aspekt uhođenja zrakoplova.
Osobni aspekt?
Dolazi do zrakoplova i ostaje tu.
Postoji interakcija između njega i zrakoplova.
Umjesto nečega što te samo prestiže.
Zašto drže hod sa zrakoplovima? Zašto su u interakciji?
Smatram da prikupljaju informacije.
Što mislite koja je poruka? -Pogledajte što možemo.
Strašno. -Da.
Trebali bismo obratiti pozornost na to.
Ovo nije šala. Ne izgleda dobro.
Razgovarali smo o vojnim incidentima.
Istupaju li komercijalni piloti?
Imamo gospodina Erika Delgada koji je bio pilot
koji je imao UAP susret u zraku koji sam istražio.
Ima 30 godina u pilotskoj kabini i vojnu karijeru iza sebe.
Voljan je razgovarati o ovome s nama.
Zašto ga ne nazovemo? -Idemo.
Pozdrav. -Bok, Erik.
Možeš li podijeliti s nama što se dogodilo?
Zovem se Erik Delgado. Kapetan sam Boeinga 767
teretnog prijevoza na jugu SAD-a.
Destinacija je bila Memphis.
Razgovarao sam o putu s prvim časnikom.
Pogledao sam preko ramena i ugledao veliko bijelo svjetlo.
Uključi stražnje svjetlo -Uključeno je.
Mislio sam da nam se zrakoplov približava.
Shvatio sam da se spušta na nas.
Preplašio sam se.
Ruke su mi bile na upravljačima.
Očekivao sam upozorenje TCAS-a,
sustava izbjegavanja sudara, na spuštanje.
Bio sam preplašen. Srce mi je lupalo.
Poput kugle je. Pogledaj!
Pulsira! Nema uzbune o sudaru!
Uključi sustav izbjegavanja sudara da vidimo ekran.
Sistem upozorava na promet u blizini zrakoplova
nije se oglasio zvučno ni prikazao ništa vizualno.
To je neidentificirani leteći objekt, čovječe. Bizarno.
Tada sam shvatio da je to neidentificirani leteći objekt.
Letim gotovo 30 godina. Nikad nisam vidio nešto takvo.
Fenomenalno. Pogledaj to.
Ovo je naš zrakoplov, sustav se ne oglašava. Ovo je vrijeme.
Nalazi se oko 65 km nalijevo.
Bilo je nevjerojatno.
Ne možemo se natjecati s tom brzinom i manevriranjem.
A da imate nekakvo oružje?
Nekakvu plazma energiju jer raketa bi bila zastarjela.
Prijetnja je stvarna.
U nevolji smo. Da su htjeli, mogli su se vrtjeti oko nas.
Da ih asociramo
s neprijateljskim preuzimanjem ili vojnim udarom,
na ljestvici od 1 do 10 to bi bila devetka.
S kojom su namjerom ovdje? Znam koliko i vi.
Cijenimo vašu uslugu i vrijeme.
Hvala vam. -Nema problema. Bilo mi je drago.
Kad netko poput Erika istupi,
reći će vam točno što je vidio.
Priče o UAP svjetlećim kuglama sežu desetljećima unatrag.
Donio sam fotografije.
Ovo je fotografija iz Drugog svjetskog rata kad su ih zvali "Foo Fighters."
Tijekom Drugog svjetskog rata, brojni piloti, američki i britanski,
prijavili su čudne svjetleće kugle kako slijede zrakoplove.
Prvo su mislili da je to novo oružje Nijemaca ili Japanaca,
ali nisu ih napadali. Ta teorija nije držala vodu.
Nakon brojnih opažanja vojnih pilota,
misteriozne svjetleće kugle postale su poznate kao "Foo Fighters."
Jedan operater radara bio je obožavatelj stripa "Smokey Stover"
i izraza "gdje ima hrane ima i vatre." Besmislica.
Pričao je o jednom opažanju,
bacio je strip
i rekao da su to sigurno "Foo Fightersi."
Ime se zadržalo.
Jesu li ovo bili otisci druge civilizacije koja nas promatra,
promatra naše primitivne sukobe?
Je li nešto u Drugom svjetskom ratu privuklo pozornost
drugih civilizacija u našem dijelu galaksije? Možda.
Dat ću vam nekoliko primjera.
Donio sam još fotografija svjetleće kugle iznad otoka Cataline 1947.
Ovo je Delgadov susret prošle godine.
Pogledajte sličnost.
Fotografije su snimljene u razmaku od 70 godina.
Izgledaju praktički isto. -Da.
Što mislite da promatraju? Ljudski napredak?
Našu tehnologiju?
Mislim da nas žele strateški okupirati, a rade to u obliku kolonizacije.
Jesu li prijetnja?
Mislim da jesu. Nadjačani smo na svakoj razini.
Ne poštuju granice.
Moglo bi doći do potpunog istrebljenja.
Moglo bi biti vrlo loše.
Ako vanzemaljci objave rat i preuzmu naš planet,
ima li čovječanstvo šansu za obranu
ili će invazija biti kraj svijeta kakvog poznajemo?
Nakon upoznavanja T. Roea i E. Delgada,
Rich vjeruje da smo na kritičnoj točki.
Sada mu je hitnije nego ikad
da otkrije kako bi vanzemaljci mogli provesti napad.
DALLAS, TEKSAS
Kako bi dalje istražio vanzemaljski ratni plan,
Rich je otputovao u Teksas kako bi se susreo s poručnikom Kentom Johnsonom,
odlikovanim umirovljenim pilotom zračnih snaga
koji će pomoći Richu shvatiti sposobnosti vanzemaljaca.
Hvala vam što ste došli. Znam da nije lako bivšim
ili trenutnim ljudima iz vojske da istupe, ali cijenim to.
To je više osjećaj dužnosti
zbog najnovijeg izvještaja iz kongresa.
Netko mora znati da ovo nije neobično te da se događa.
Koje je bilo vaše prvo iskustvo s NLO-ima?
Letio sam tijekom misije Southern Watch
preko Iraka kako bih primirio iračke snage.
Katkad raširiš radar
koliko god možeš i podignuo sam ga na najvišu razinu.
Mislio sam da se samo šalim,
kao da bacam udicu i gledam hoću li što uloviti.
Jednom sam zabilježio točku na radaru
i na kratko sam vidio nešto poprilično visoko,
ali kretalo se jako brzo.
Ali odjednom se zaustavilo i palo dolje.
Bježalo je od mene velikom brzinom.
Koliko brzo?
Recimo da je više od 30 tisuća km/h.
Šalite se? -Ne.
To je moja procjena jer kad sam pogledao ekran
to sam vidio.
Odjednom se zaustavio i krenuo ravno dolje.
A druga sirena? Možete li objasniti?
SAUDIJSKA ARABIJA
u siječnjU 1991. potporučnik Kent Johnson jest na onome što smatra
rutinskom vojnom vježbom u Saudijskoj Arabiji tijekom Prvog zaljevskog rata.
Radio sam za američku vojsku. Nalazim se u OH-58 Kiowa helikopteru.
To je nenaoružani promatrački helikopter s dva mjesta.
Kako bismo dobili bolju sliku te okoline,
to su pustinjski uvjeti.
Teren je ravan i bezličan.
To sam ja.
Ovo je drugi pilot koji je bio sa mnom tijekom misije.
Ova fotografija snimljena je neposredno prije incidenta.
Potporučnik Johnson i njegov kopilot ledbe 15 metara iznad pijeska
kada odjednom nešto kilometar i pol udaljeno traži njihovu pozornost.
Zloslutna sjena veličine nogometnog igrališta
leti prema njima brzinom od 1600 km/h
i nestaje u pustinji.
Tražili smo uokolo, gledali smo gore i dolje. Nisam vidio što je bacalo sjenu.
Ali sjena se vraća, ovaj put s osvetom.
Kreće ravno prema helikopteru potporučnika Johnsona.
Odjednom sjena misteriozno zastaje točno pred njima.
Kad se zaustavila, reagirala je na nas
jer smo joj bili na putu.
Nagazila je na kočnicu? -Do kraja.
Ta stvar prekršila je zakone fizike koje mi znamo.
To je kao da trčite u zid
ili prema kamenoj planini brzinom od 30 tisuća km/h.
Rasprskat će sve oko sebe.
Pokazat ću vam nešto što ćete cijeniti.
Kako bi bolje opisali što smo vidjeli što se tiče sjene, oštri rub,
ako zamislite nešto što leti na visini,
sjena postaje zamućena, ali dok se približava površini,
sjena se izoštrava, postaje bolje definirana.
U ovom slučaju, bila je vrlo dobro definirana.
Dakle, bilo je vrlo blizu tla.
Je li to prijetnja?
Dobro pitanje. Ne znamo.
Ako imaju neprijateljske namjere,
kakve šanse imamo mi?
Što mislite da je to bilo? -Prekriveni NLO.
Zato što ne znamo što je to
ni kako funkcionira, tko to kontrolira, kakva je to tehnologija,
može biti prijetnja ako to odabere.
Kako se obraniti od nečega što ne vidiš
i ne znaš kako funkcionira? Ne znamo ni kakve namjere ima.
To me na smrt plaši. -I mene.
Ako se NLO-i mogu prekriti i kršiti zakone fizike,
vojska je bespomoćna.
Je li to nešto što vlada već zna?
Jesmo li samo sjedeće mete kada vanzemaljci odluče napasti?
Nakon susreta s potporučnikom Kentom Johnsonom,
Rich shvaća da vanzemaljske sposobnosti napada
nadjačavaju našu trenutnu tehnologiju.
Ako vanzemaljci odluče napasti, nemamo nikakve šanse.
Ne samo da mogu raznijeti vojsku, nego i čitav planet.
Je li ovaj mogući ishod nešto što vlada već zna?
Ako je tako, zašto to pokušavaju sakriti?
Odgovor možda zna umirovljeni nadnarednik Jeremy McGowan.
Kao izumitelj prvog UAP tragača,
zvanog OSIRIS.
Trenutno i sam traži odgovore
koje nam vojska ne govori.
LAS VEGAS, NEVADA
Rich je poslao Rodericka Martina na susret s njim u Las Vegasu.
Fora vozilo, čovječe. -Cijenim to.
Poput ludog si znanstvenika. Ovo je poput "Istjerivača duhova."
Ovaj auto sigurno je bio uspoređivan s ECTO-1.
Stvarna verzija, samo što ne lovim duhove i gobline,
nego tražim potencijalne UAP-e.
Jeremy je proputovao Sjevernu Ameriku s OSIRIS-om
koji je opremljen posebnim radarom, magnetometrom koji otkriva
magnetna polja koja emitiraju NLO-i
i akcelerometrom koji očitava kretanje na nebu.
Svrha ovog vozila jest otkriti istinu
koju nećemo dobiti od vlade SAD-a.
Služio sam u zračnim snagama 12 godina.
Obično bismo primili pozive da se ukrcamo na avion
i budemo poslani bez upozorenja jer smo bili mobilna baza.
U ožujku 1995. nadnarednik McGowan poslan je na Bliski istok
na tajnu operaciju.
NEGDJE U PUSTINJI JORDANA
Prebačen sam usred pustinje.
Tamo je samo bio šator i drveni sanduk.
Što mislite u tom trenutku?
Nisam znao što misliti.
Bilo je jako čudno. Sudjelovao sam u Pustinjskoj oluji.
Vidio sam bitke tamo.
Ovo nije bilo nešto na što sam naviknut.
Ali ne postavljaj pitanja, samo radi ono što ti kažu.
Je li uobičajeno da te obavijeste prije odlaska u takvu situaciju?
Ništa nismo imali. Nije bilo papirologije.
Naređeno mi je da se klonim sanduka. Ako se netko približi, pucaj!
Ovo je bila ozbiljna naredba.
Bio sam naoružan s 240 komada streljiva za pušku
i imao sam 18 komada eksplozivnih granata.
Koliko je to trajalo? -Tri dana i tri noći.
Neprekidno? -Neprekidno.
Nema nadzora, nema vojnih časnika uokolo, nema nikoga.
Uspeo sam se na sanduk, sjedio sam i ležao na njemu.
Jedne večeri, dok je stražario,
Jeremy je doživio iskustvo koje će mu promijeniti život.
Nebo je kristalno čisto.
Pogledaš gore i vidiš Mliječnu stazu.
Sjedio sam tamo, gledao zvijezde naočalama za noćno gledanje.
Dok sam se naslanjao natrag,
ugledao sam sjajnu točnu koja je došla straga,
popela se točno iznad mene,
okrenula se za 90 stupnjeva i nestala nalijevo.
Za manje od dvije sekunde.
Kada se okrenula, nije bilo krivulje.
Nije usporila. Počela je ponavljati to.
Iznova je prelazila.
Što ste mislili? -Ne znam što da mislim.
Vidio sam nešto što se protivi mojem razumijevanju
fizičkih zakona leta.
Zvijezda padalica? -Zvijezde padalice ne okreću se.
U redu. -Ne pod pravim kutom.
Nije bio zrakoplov jer smo u zoni zabrane leta.
Mrtva zona za let.
Kada to vidiš, prijavljuješ li to?
Nisam mogao reći nikomu.
Jeremy se godinama pitao što je bilo u tom sanduku.
Je li misteriozno viđenje NLO-a u pustinji u Jordanu
nekako povezano sa sadržajem?
2019. Jeremy je napokon dobio odgovor
koji također naslućuje vladino zataškavanje.
Otkrio sam tipa povezanog sa SEAL timom 4.
Rekao mi je detalje o sanduku koje je on dobio.
Sadržaj sanduka bio je nuklearno oružje
koje je bilo ukradeno iz sovjetskog carstva
tijekom kolapsa na kraju hladnog rata.
Konkretnije, to je bio SS-24 koji može držati 10 bojnih glava.
Osam ih je bilo na mjestu. Prije devet godina,
dijagnosticiran mi je rijedak oblik raka kože
koji je uzrokovalo izlaganje zračenju.
Nakon dijagnoze raka, Jeremy više ne vjeruje vladi.
Pogotovo vojski.
Do danas se pita što još skrivaju?
Vladin pokušaj prekrivanja prijetnje s neba dokumentiran je tijekom prošlosti.
Ali snimka otkriva vanzemaljsku letjelicu iznad vojske
zbog čega je teže sakriti istinu.
Neidentificirani podvodni objekt ili NPO
službeno je ime čudnim anomalijama
koje vrebaju duboko u oceanima.
S našim nuklearnim podmornicama i nosačima zrakoplova na moru,
gdje ima vode, moguće je da ima i vanzemaljaca.
Ako itko zna o prijetnjama ispod vode,
to je umirovljeni časnički namjesnik Carson Shoemake.
Služio je na nuklearnim podmornicama kao što su USS Tennessee
i USS Pennsylvania te je pristao na sastanak s Richem
kako bi mu pomogao saznati što vanzemaljci planiraju.
DALLAS, TEKSAS
Carson, tijekom naše istrage,
pronašli smo slučaje gdje su ICBM mjesta na sjeveru
i u drugim dijelovima svijeta bila potpuno zatvorena
jer je bilo puno NLO-a.
U prosincu 1966. u Minotu
deset ICBM projektila bilo je isključeno u isto vrijeme.
Kako je to moguće?
Ne znam nikoga
na nacionalnoj razini vlade tko je sposoban toga.
Ako pomislite na drugu naciju, to je ratni čin.
Kada vidimo stvari poput UAP-a iznad Sjedinjenih Država,
zašto ne pucamo na njih?
Iz vojnog aspekta, ne želite nikada izazvati borbu s nečim nepoznatim.
Ne znate što su sposobni.
Ako sagledamo ovo s logičkog stajališta,
sposobni su na intergalaktičko putovanje.
S čime biste ih točno srušili?
Narcisoidno je misliti da smo jedino mi
sposobni za inteligenciju, istraživanja, razvoje
i napredne tehnologije.
Ni ne znamo koliki je svemir.
Služili ste na podmornicama koje su nosile nuklearno oružje?
Da. -Jeste li vidjeli nešto neobično?
Da, vidio sam nekoliko brzih anomalija.
Pod vodom? -Pod vodom.
Kada pogledate sonar, imamo prikaze
pomoću kojih znate kad vas nešto prestiže
tako da skače s jedne strane ekrana na drugu.
Što je nevjerojatno velika brzina?
Ne konkurira sposobnostima našeg sustava.
Brže je od sustava. -U redu.
Shvatio sam da postoji nešto što obično ne bismo vidjeli.
Svi govore o tome da trebamo gledati gore.
Nitko ne govori o tome što je pod vodom.
Da sam ja međuzvjezdani putnik koji se skriva, odabrao bih vodu.
Još nismo ni ucrtali ocean.
Veliki dijelovi oceana nisu istraženi.
Pogotovo dno.
Uvijek sam mislio da jesu.
Ne. -Stalno čujete zvukove. -Da.
Odvedi me pod vodu da čujem sonar.
Imam ih na mobitelu.
Ne mogu podijeliti svaki zvuk jer su neki klasificirani.
Ovo je kit.
Glasniji je nego što sam očekivao.
Imam još jedan.
Ovo je propeler broda.
Čuje se. -Očito je.
Ovaj nije bio identificiran.
Kanadska ga je vojska otkrila.
Zovu ga NPO.
Zvuči li kao nešto što ste čuli? -Ne, ništa takvo. -Brine li vas to?
Znatiželjan sam.
Htio bih znati više o tome.
Moraš biti na oprezu.
Moraš skupljati podatke i biti spreman
analizirati sve na što trupe nalete.
Kako bi naučio više o NPO-ima,
Rich šalje Melissu Tittl na sastanak s nekim
tko se zapravo susreo s jednim tijekom služenja u mornarici.
2010. pilotski pripravnik John Baughman služi
na nuklearnom nosaču zrakoplova USS Carlu Vinsonu
dok je na putu za Haiti na humanitarnoj misiji.
Ali jednu stvar ne shvaća.
Ovaj put nikad neće zaboraviti.
SAN PEDRO, KALIFORNIJA
Recite mi o tom danu.
Bio je poprilično miran dan.
Ništa se nije događalo na palubi. Uzeo sam stanku na desnom boku broda.
Zatim sam ispod sebe primijetio jedan objekt
koji je izgledao kao "Tic-Tac."
Nije podmornica koju ste vidjeli prije, nego nešto drukčije?
Nije imala obilježja koja bi je razlučila od prave podmornice.
Obično imamo jarbol koji viri iz vode.
U ovom slučaju, izgledala je kao čvrsti objekt.
Možete li mi pokazati izgled? -Naravno.
Bila je duga šest metara, kretala se s lijeva na desno.
U tom trenutku, u smjeru kretanja
prednji dio urušio se i nestala je.
Ovaj NPO poprimio je oblik kopita.
Za nekoliko sekundi, nestao je u dubini oceana.
Jeste li paničarili? Kako ste se osjećali?
Pokušao sam zaboraviti što sam vidio.
Ovaj čudni susret ostao je s časnikom Baughmanom
jer vjeruje da naši neprijatelji, ovozemaljski ili drugi,
nešto su što ignoriramo na našu štetu.
Ako to nije nešto s našeg planeta
i ako su provjeravali nosač zrakoplova,
zar ne bi to bilo sumnjivo?
Čine li to iz podlih razloga?
Gledamo to na isti način kao što gledamo strane neprijatelje.
Ako su ovdje s drugog planeta,
napredniji su od nas. Ali cilj je isti.
Kako ćemo se obraniti od takve prijetnje?
Je li istrebljenje ljudskog roda neizbježno?
Ili je ovo nešto što se može spriječiti?
Donedavno, vanzemaljska superinteligencija bila je zabranjena
ozbiljnom znanstvenom proučavanju.
Dok je vlada ušutkala i izrugala one koji su govorili o NLO-ima,
to nije zaustavilo poznatog teoretskog fizičara Michia Kaku,
koji vjeruje da su vanzemaljci najveća prijetnja čovječanstvu.
NEW YORK CITY
Nazvan modernim Einsteinom,
profesor Kaku smatra se jednim od najpametnijih ljudi na svijetu
te je pristao sastati se s Melissom
kako bi podijelio svoja šokantna znanstvena otkrića.
Mislim da dosežemo prijelomnu točku koja je obično
teret dokaza vjernicima
kako bi dokazali da su ovi objekti vanzemaljski. Sada je suprotno.
Sada imamo krajnji dokaz.
Glasine se zamjenjuju videozapisima, radarskim opažanjima,
infracrvenim senzorima koje analiziramo kadar po kadar.
Ovo je preokret.
Neki su susreti izvan ljestvica
stvari koje razumijemo u fizici.
Ako nas mogu doseći od zvijezda,
tisućama su godina ispred nas.
Možda se susrećemo s novim zakonima fizike.
Znamo da putuju brzinom između 3 i 20 Machova.
Od tri do dvadeset puta brže od brzine zvuka.
Putuju cik-cak i stvaraju gravitacijsku silu stotine puta veću
od gravitacijske sile Zemlje.
Ovo krši zakone fizike.
Ovi objekti mogu i pod vodu!
Shvatili smo da se susrećemo s tehnologijom
koja gura granice naših saznanja o zakonima fizike.
Spominjete NPO-e koji se kreću pod vodom.
Što mislite o tome?
Što točno traže u vodi?
Vodik korišten kao gorivo.
Drugim riječima, pune rezervoare za gorivo.
Oceani puni goriva kako bi napunili svemirski brod.
Postoji li neki drugi razlog koji skrivaju?
Mogu održavati opremu bez uznemiravanja američke vojske.
Oceani bi bili idealno mjesto za njih.
Naišli smo na nekoliko priča o prekrivanju,
da ovi NLO-i imaju mogućnost prekrivanja.
Obožavatelji "Zvjezdanih staza" znaju da ti brodovi mogu postati nevidljivi.
Vanzemaljsku tehnologiju vjerojatno su već savladali.
Ali zašto su ovdje? Što žele?
Pogledajte film "Rat svjetova." Jesu li nas Marsovci mrzili? Nisu.
Što su htjeli? Naš planet.
To je sve. Mi smo im bili na putu.
Poruka profesora Kakua može biti upozorenje
da su NLO-i i NPO-i nešto čega se trebamo bojati
i da se moramo pripremiti za dan kada odluče napasti.
Što su vanzemaljci htjeli u filmu "Dan nezavisnosti?"
Htjeli su sve,
svaki komadić energije i resursa.
Bili su skakavci, insekti koji skaču
i uzimaju sve što vide.
Ako dođe do toga i budemo se morali boriti,
ako u najgorem slučaju budemo nadjačani,
postat ćemo fusnota u povijesti Mliječne staze.
Kada postoji mogući neprijatelj na nebu,
s tehnologijom koja je jača od naše,
kako se ne bismo bojali?
Što ako ovo odjednom preraste
iz rata živaca u stvarni rat?
Ako nam ne žele sve najbolje, u nevolji smo.
Vidjeli smo djela koja su počinili.
Ako zanemarimo ovo, činimo to sebi na štetu.
Fenomen NLO-a pogađa nas sve.
Jedino se nadam da smo spremni.
Sljedeći korak neće biti dolazak u miru.
Ovo je rat!