Oamenii nu știu că e o responsabilitate uriașă.
Se împerechează și aduc pe lume creaturi care bâjbâie fără niciun țel.
O să cadă direct în bot.
Uite cum îi tremură picioarele!
Mama nu e deloc atentă.
El luptă pentru supraviețuire, ea îi caută tată pe Tinder.
Plătesc dublu dacă nu cade în fund în 30 de secunde.
- Victorie! - Mamă! Mă doare!
- Doamne! Stai! - Ce e, frate?
Într-o zi
O zi călduroasă, deși e decembrie
O zi obișnuită
În care certurile rămân uitate
Această zi
În care bucuria ne așteaptă pe toți
E o zi
Despre care toți știm de când ne naștem
De la Pământ până la cer De la cer până la Pământ
Toți urează toate cele bune
Copacii păsărilor Păsările copacilor
Fulgii de nea dansează nepăsători în vânt
Această zi anume
O petrecem împreună în liniște
O zi frumoasă
Pe care bătrânul an azi ne-o dăruiește
Salut, Tytus!
E pentru cina lui de la 19:00.
Nu o să îți vină să crezi. Am primit iarbă pe gratis.
Ce? Nu știe ce înseamnă. Există multe tipuri de ierburi.
Ești complet incorigibil.
Știu exact ce faci. Îți cunosc toate tertipurile. Toate.
Și pe ăsta?
Lasă-mă! Trebuia doar să mergi după el.
Am uitat. Știi că percep altfel timpul.
- Mai ales acum. - Ai nervi?
- Ți se pare că am? - Aș pune pariu că ai.
Au murit patru oameni pe tura mea, dar tot tu mă scoți din minți.
Consiliul părinților are ședință azi la Mica Rază de Soare.
O să discute iar despre Tytus, și eu iar nu o să fiu prezentă.
Ăia chiar îl urăsc.
Ce privire mi-au aruncat când s-a aflat că eu nu achit taxele!
Și când Tytus i-a băgat crenvurst în nas unei fete.
Sau când avea un porumbel mort la el.
Un crenvurst întreg?
- Am futut meciul, știu. - Hei! Te rog…
- Și tu mai înjuri. - Da, în direcția aia, către perete.
Dar sunetul ricoșează și… Bine.
Gata.
Am futut meciul.
Mă duc eu la ședința cu părinții.
BUN-VENIT
Nu.
Eu merg la spital, iar el trebuie supravegheat.
Nu ai ce căuta printre adulți.
Pa, scumpule!
Noapte ușoară!
Pa!
GRĂDINIȚA MICA RAZĂ DE SOARE
Ce ai acolo?
Tytus?
Astea sunt căștile…
Au fost scumpe.
Dacă le strici, le plătești.
Tytus…
Nu pe perete!
Să-mi bag…
Salut! Îmi faci o favoare?
- Ce? - Trebuie să plec de acasă.
Vrei să stau cu mucosul?
O NOAPTE LA GRĂDINIȚĂ
Nu am luat decizia cu ușurință, dar am rămas fără opțiuni.
Ideile tale nu au avut succes.
Nu cred că putem să facem asta.
- Consecințele pentru copil… - Sunt mulți copii aici.
- Pentru copil… - Mai sunt și alte opinii.
E prea important…
- Bună! - Bună seara!
- Sunt… - Iubitul Dorotei, nu? Eryk?
- De unde știi? - De pe Instagram.
Are puține poze, dar într-una o îmbrățișezi.
- Deci e serioasă relația. - Așa cred și eu.
Ai venit la ședință pentru fiul ei, deci e foarte serioasă. Eu sunt Justyna.
- Salut! - Sunt președinta consiliului.
- Și tu? - Directoarea.
Ședința e aici.
Bună! El este Eryk.
- Salut, Eryk! - Bună!
- Prea mohorâți! Bună, Eryk! - Bună, Eryk!
- Bună! - Salut!
Erik e nou. Ne prezentăm în două propoziții?
Să-mi bag! Pe bune?
Scuze, dar avem o regulă. Numai una. Fără vorbit urât.
Devine un obicei pe care îl preiau copiii și le contaminează vocabularul.
Da, sigur.
În cazul ăsta, eu sunt Eryk. Asta e prima propoziție.
Sunt iubitul Dorotei, adică partenerul ei,
lucrez ca sound designer și practic sunt tatăl vitreg al lui Tytus.
Asta a fost a doua propoziție, dar compusă. Leapșa!
Am de două ori vârsta ta, pot spune patru propoziții?
Nu.
Tadeusz.
- Bună! - Bună!
- Suntem părinții a doi dintre copii. - Sunt tatăl Ankăi.
Sunt mama lui Gaweł. Ne-am cunoscut aici. Știi cum e.
Eu sunt mama lui Pawełek. El e în ultimul an.
- E as la înot. - Bine.
Vrea un cățeluș. Încă ne mai gândim.
- Noi ieșim împreună. - La grădiniță.
Suntem singuri.
- Da. - Eu sunt singură.
Am trecut prin prea multe nebunii ca să le pot rezuma în două propoziții.
Soțul meu l-a dus recent la karting. Dar am zis destule.
Eu sunt Hamza.
Bună! Eu sunt Kazimierz. Am patru copii înscriși aici.
Acum și Daniel vine aici.
Daniel are sindromul Down, dar l-am crescut ca și cum n-ar avea.
- Admirabil! - Poftim?
Adică e mișto.
- Eu… - Să începem!
Înainte să discutăm despre piesa Nașterii Domnului,
aș vrea să dezbatem o problemă.
Și anume, toaletele.
Kazimierz, mulțumim că ai sponsorizat toaletele cu senzori.
Cu plăcere.
Dar unii părinți resping ideea, fiindcă nu învață copiii să fie autonomi.
Care părinți? Cine nu e de acord?
Pawełek nu face caca și câte o săptămână.
- Tărâțe. - Cu tot respectul, e stupidă ideea.
Copiii trebuie să știe să tragă apa. Dacă nu învață…
Hamza.
- Așa nu o să învețe! - Hamza!
Uită-te la mine!
Fecalele pluteau cu orele. Știi cât e de nesănătos?
Ca dietetician și antrenor,
cred că, uneori, excreția e mai importantă decât mâncatul.
- Să nu deviem, vă rog! - Ascultați! Am făcut o faptă bună.
Te rog, nu te mai stresa! Suntem recunoscători.
Să-i mulțumim! Îți mulțumim!
- Mulțumim. - Da, clar.
Mulțumim.
Problema e că protocolul nu e respectat. Dacă nu votăm.
Era deja 19:15. Votul ar fi dat tonul pălăvrăgelii aiurea.
Când am vrut un brad adevărat, mi s-a spus că e rău pentru mediu.
- Am vrut să pun stema țării… - Să votăm!
Cu tot respectul, dar nu e casa ta.
- E o comunitate. - E un fu…
DA
Adio, toalete!
„Da.”
„Toalete de căcat.” Presupun că e un „nu”.
Toalete „da”, toalete „nu”.
„Nu.”
„Da.”
Și „da” pentru toalete.
E egalitate.
Sunt mulțumit de rezultat. Pluralismul câștigă…
Kazimierz, scuză-mă puțin! Eryk?
Poftă bună! Dorota ți-a dat acces aici.
- Da. Așa e. - Bine.
- Deci mai avem un votant. - Dar nu are copii aici.
Kaziu, relaxează-te
Eryk e tatăl vitreg al lui Tytus. Un tată vitreg e un tată, practic.
- Exact. - Titlul e diferit.
- Deci vrei sau nu căcatul ăsta? - Kaziu, limbajul!
E o problemă filozofică, nu? E mai bine să fii crescut în puf sau nu?
Eu nu am fost crescut așa. Am crescut într-un bloc-turn.
Am împărțit camera cu trei frați.
- Dar m-am făcut om, nu? - Da…
Deși uneori îmi doresc să fi tras altcineva apa în locul meu.
Având în vedere că e votul Dorotei, nu al tău…
Așa e.
Ea are priorități ușor diferite.
Din păcate…
Cu regret, votez împotriva toaletelor.
Eryk!
Nu-ți face griji!
El mereu e cu nervii întinși. O să te obișnuiești.
Nu, mersi! Eu plec… Dar mersi!
E păcat…
fiindcă nu există integrare fără alcoolizare.
Tadeusz, nu îl încuraja! Mereu aduce alcool la ședințe.
Într-o bună zi, o să vă conving.
- Deci e gata? - Pentru tine. Mai avem piesa de teatru.
Nu a vrut nimeni să facă repetiții, așa că stăm până ne iese.
- Da, știm. - Nu avem un rol pentru tine.
Sau poate vrei să fii un copac sau un fulg de nea.
Nu, mersi! Am venit ca să îmi arăt sprijinul.
Dacă ați putea să îi sugerați Dorotei că sunt responsabil, v-aș fi recunoscător.
Îi e devotată lui Tytus.
- Sigur. - Bine.
- Pe curând! - Pa!
- Mișto pălărie, Tadeusz! - Mulțumesc!
LUMEA MUZICII
Sunt dietetician. Mă cântăresc după ce fac pipi.
- Rămâi cu bine! - Pa!
LUMEA PIPIULUI
M-am temut că o să rămână tipul ăsta. Ar fi fost problematic.
- Cum să procedăm? - Apropo de asta…
Nu votăm acum, ci după repetiții. Întâi o să vorbesc cu fiecare în parte.
Nu pot să le spun lui Tadeusz sau Sandrei că Tytus e un mic nemernic.
Trebuie să o fac subtil.
Sper că o să înțeleagă care e problema.
Puștiul trebuie să zboare. Azi. Altfel o să omoare pe cineva.
Trage apa, tinere explorator!
- Salut! - Bună!
Hai, răspunde!
Răspunde, în puii mei!
- Așa de grav e? - Să-mi bag!
Nu vă faceți griji!
Toți reacționează așa după ce discută cu oamenii ăia.
Acum o săptămână, o doamnă m-a certat fiindcă fiul ei a zis „cur”.
- Habar n-are ce alte cuvinte mai știe. - Dar ei vor… Ea…
- Vrea să îl dea pe Tytus afară. - Domnule, nu ați…
Hai să ne tutuim! O să fie mai ușor. Baśka.
- Eryk. - Deci știi deja. Azi-dimineață, ea…
Aș vrea să pot spune că mi-a cerut părerea.
Dar nu procedează așa. Ea doar informează.
Dra Justyna.
Are dreptul să facă asta dacă o sprijină majoritatea.
Chiar dacă e o manevră de rahat.
Îl poate exmatricula pe Tytus.
Dar asta-i viața, nu?
- Ajutați-mă! - „Ajută-mă.”
Da. Trebuie să mă ajuți. Sigur sunt legi, reguli, principii…
Trebuie să luptăm. Sunteți, adică tu ești directoarea!
Eryk!
Las-o baltă! Asta e Mica Rază de Soare.
AOLEU E DOROTA: NU POT VORBI. SUNTEȚI BINE?
DA!
MICA RAZĂ DE SOARE CONSILIUL PĂRINȚILOR
Pentru ce e invitația?
Pentru revelion. Am făcut un eveniment pe Facebook.
Kazimierz, pentru a suta oară, nu aduce arme aici!
Am permis. O să îmi mulțumești într-o zi. În plus, nu e încărcat.
Lesław! Voi veniți, nu?
Tadzik, nu putem.
Plecăm cu copiii de Crăciun. Prima noastră excursie, în Livigno.
E o perioadă plină. Înțelegi tu.
- Da. Toată lumea are o scuză. - Eu lucrez!
- Hamza lucrează. Justyna? - Îmi cresc singură copilul. Deci ocupată.
Eu o să vin.
Deci trebuie să o anulez iar. Și cât potențial avea…
Eryk ni s-a alăturat. E un tip de nota zece, nu?
- E sexy. Clar ni s-ar putea alătura. - Da, e de treabă.
- Eryk! Despre tine vorbeam. - Da? Sper că numai de bine.
Mergeam spre casă, dar m-am gândit la piesa de teatru…
și mi-am dat seama că aș regreta dacă nu aș fi măcar un copac.
Krycha, sigur avem un rol pentru acest hoinar rătăcit.
Ei bine… Sigur…
- Distribuția e completă. - Dar…
- Iosif. - Poftim?
De câteva săptămâni tot spun că scena Nașterii e incompletă fără Iosif.
Îi avem pe Maria și pe Iisus, pe cei trei magi, oi, măgari…
dar nu avem un Iosif.
Tema e rolul mamei, căci Maria mereu e neglijată.
A născut pramatia și ce? Bărbații se ocupă de toate?
În plus, Iosif nu a contribuit la procrearea lui Iisus.
- Nu fost niciun… - Justyna.
- Nu cred că ar trebui… - Ce?
Nu trebuie să derutăm copiii. Mereu este un Iosif în iesle.
Are și aureolă deasupra capului.
- E ilustrat așa încă din secolul XIV. - Vezi?
Lasă-l să participe! Nu putem irosi așa potențial.
Putem să votăm dacă vrei.
Cine îl vrea pe Iosif, precum scrie în cărți?
- Nu e necesar. Mulțumesc, Kazimierz. - Tare! Deci eu sunt Iosif?
- Da. - Felicitări!
Krysia, când e gata noul scenariu?
- Nu știu. Mi-a luat o lună să îl scriu. - Acum ai o oră.
Dar structura e complexă. Prologul și epilogul rimează.
La 20:00 facem repetiție în costume. Să fie totul gata până atunci!
Bine. Dă-mi-l!
Să decupați coroanele! Toți copiii sunt regi.
Tadeusz, zăpada cade lent, nu toată deodată.
Kazimierz, fă-ne o scenă solidă! Kacha, Lesław, costumele.
- Nu ne îmbrăcăm în zdrențe. - Bine.
Ne trebuie ceva pentru Iosif.
Justynka, ascultă!
- Hai să găsim o soluție! - Justyna.
Justyna.
Cafea?
Da, te rog.
CEL MAI BUN TATĂ
- Putem discuta ca adulții? - Cu lapte?
- De soia, dacă ai. - De soia?
Sunt impresionată.
Nu o face azi, bine?
Nu așa.
Fiindcă…
E puțin…
E puțin nedrept față de Dorota.
Poate… găsiți împreună o soluție?
Am discutat cu ea de multe ori. Nu prea vrea să asculte.
- Nu știu ce să zic. - Înțeleg.
Despre ce discută cu atâta vervă?
E multă tensiune între ei.
Băieți, e cam evident.
Și-o trag.
Justyna, înțeleg viziunea ta despre rolul mamei.
Dar cred…
că ar trebui să o privești și din alte perspective.
De exemplu, din punctul meu de vedere, fiindcă, sincer, e…
imatur.
Bine, căutăm o soluție.
Super!
Știu care e temerea ta.
O să pară că ai pierdut.
O să evit asta. După ce îl exmatriculăm,
îi spun Dorotei că ai luptat ca un bărbat curajos.
Nu vreau să creez discordie în relația ta.
Și chiar nu e ușor, căci ești incorigibil.
Ne-am înțeles?
Hopa…
- Sunt neîndemânatic. - Nu-ți face griji! Curăț eu.
Adu niște pioneze din dulapul de pe Coridorul Avocado!
Ți-am zis eu!
Ce e Coridorul Avocado?
MICA RAZĂ DE SOARE
HOINARI EXPLORATORI
Îți arăt eu cum e cu Nașterea Domnului.
Doare!
- Are lacăt pentru copii. - Iisuse!
Domnișoară…
- Îți place să te furișezi? - Are lacăt și pentru adulți.
- Ăsta e biroul tău? - Nu.
Biroul meu încă nu e gata.
- Și lucrezi aici… - De patru luni.
Nu te las să distrugi grădinița.
Trebuie să merg pe rând la fiecare ca popa de Bobotează?
Nu poți să declari că e epidemie sau alertă cu bombă?
Ți-am zis să o lași baltă. Ai lăsat-o?
Chiar dacă vreau să le pun bețe în roate,
nu e etic.
Bei whisky din cupa câștigată de o fetiță.
Touché!
Deci nu vrei?
Ai grijă! Hei!
Super!
Dorota n-o să mă ierte. O să-mi dea papucii.
- Am crezut că e vorba despre copil. - Se subînțelege. Știi ce? În fine.
- Despre copil e vorba! - Oare?
- Mă descurc singur. - Am un singur sfat.
Nu îi lăsa singuri cu Justyna!
Să fie complet în roșu.
Da! Mica Sfeclă!
- Mica Sfeclă? - Nu ai cum să înțelegi.
- E o glumă marca Mica Rază de Soare. - O glumiță.
- Sunt părinte la Mica Rază. - Dar nu ai fost de față.
- Nu e haioasă fără context. - Zi-mi și mie!
Bine. E vorba de un eveniment.
Copiii au avut o serbare numită Ziua Pieței.
Fiecare a reprezentat o legumă.
Un băiat, Kamilek…
Fiecare copil imita o legumă.
Unul era morcov, altul era praz…
Când i-a venit rândul, Kamilek a ales o sfeclă.
Asta a ales el.
- Lesław, fii tu sfecla! - Nu…
Kamilek a zis: „Sunt o sfeclă.”
Apoi a tras un pârț.
Am înțeles. Puștiul a tras un pârț. Foarte haios.
Nu, ți-am zis. Trebuia să fii de față.
S-a făcut roșu la față și de atunci e Mica Sfeclă.
Eryk, ai adus pionezele de care ziceam?
Nu mai erau.
- Ce? - O să ne descurcăm cu alea nașpa.
- Doamne! - Kazik, ești bine?
Toate se strică.
- Futu-i! - Stai!
Limbajul!
Nici durere nu pot să exprim în limba paternă?
Hamza, era denivelat și am fu… Am tras o trântă.
Da?
Ne trebuie și vopsea pentru față.
Te descurci?
- A treia ușă… - Nu, scumpo. Unde îl trimiți?
Fă echipă cu Tadeusz!
Mă bucur că, în sfârșit, mi-a venit un frate muzical la grădiniță.
Așa…
Fiindcă eman muzică, să-mi bag!
- Știi că am cântat cu trupa Bardowie? - Ce?
Bardowie. Kaczmarski și ceilalți.
Au zis că sunt Bob Dylan polonez.
Știi piesa „Mury”?
- Tadeusz, ești un geniu! - Din modestie, nu pot să confirm.
Generația ta nu se laudă.
Nu postați poze cu voi pe Instagram, toată ziua.
- Vă cunoașteți valoarea. - Așa e.
Dar ei nu sunt așa.
Cine?
Părinții.
- Dacă ai scris „Mury”… - Am inspirat.
De ce nu ești tu responsabil de muzica pentru piesa Nașterii?
Ei bine?
- Krysia, unde sunt cei doi? - Eu scriu acum.
Cum ar reacționa o oaie la nașterea lui Iisus?
- Știi ce? Poate… - Hai, Tadek!
Poate nu sunt pregătit cu adevărat?
- Și la anul se naște Iisus. - Dar ești capabil.
Doamnelor și domnilor!
Tadeusz vrea să vă prezinte contribuția lui la piesă.
Ascultați cu plăcere…
- Nu are titlu. - Nu are titlu.
- Doamne! O să cânte? - Habar nu am.
Dă-i să sune, MC Dylan! Rupe-i!
Hristos s-a născut Într-un loc de puțini știut
L-am întrebat care e treaba, frățioare
A zis că în Betleem e lumină binevoitoare
Așa că a trebuit să-i dau de capăt, zău
În iesle a venit pe lume Micul nostru Iisus, fără un pătuț al său
Ascultați atenți Ce Maria a spus
Li-li-li-li-uau Ticăloșii gând rău ne-au pus
Politica ne fură de-o viață
Nu stați pe telefoane Ci luați speranță
Maria pruncul și-l legăna Și duios îi cânta
Li-li-li-li-lie Copilașul meu
Li-li-li-li-lie În iesle te apară Dumnezeu
Li-li-li-li-lie Copilașul meu
Li-li-li-li-lie În iesle te apară Dumnezeu
Bestial!
Justyna, tu ce zici?
- Ai adus vopseaua? - Da, am adus-o.
Minunat!
Piesei de teatru îi lipsește elementul distractiv.
- Tadeusz! - Dacă o rescriem, putem adăuga asta.
Ca să arătăm că nașterea lui Iisus e o bucurie.
- Are dreptate. - Da. Ți-a plăcut?
E deosebită. Vreau să adaug ceva. Hristos e o figură istorică.
- Iar începem… - Dar așa e! Nu puteți schimba asta.
Îl puteți vorbi de rău, dar nu îi puteți nega existența.
Aș adăuga un pasaj din biblie.
- Iisuse! - Exact!
Un pasaj sau un psalm.
Kazimierz, nu e momentul…
- Justi! Sugerez un mic dans. - Nu.
Dar voci pe fundal? Să fie animată! Să nu cânte rap singur!
- Ar fi obscen, deci nu. - Nu ai încredere în ea?
Poate are dreptate.
Aș scurta-o. Nu putem produce un spectacol profesionist.
Li-li-li-li-lie
Nu mai modific nimic.
Calmați-vă! Am stabilit detaliile acum o lună.
Fiecare avea sarcina sa.
Am avut timp și pentru ajustări. S-a schimbat ceva?
Nu vă faceți griji pentru mine!
- Cânt orice. Îmi place totul. - Vedeți?
Dar, fiind cel mai tânăr din grup, dacă îmi permiteți…
În ziua de azi, copiii își mențin atenția cu greu.
Rapul ăsta sec o să-i crispeze.
Se plictisesc. Trebuie să fie palpitant. Explozii, muzică…
- Propun să votăm. - Exact! Să votăm!
Să nu luăm votul în derizoriu!
- De acord! Adăugăm piesa? - Da!
- Și dansul! - Tare!
- Da! - Și o frază din biblie, dar una cu tâlc.
- Toată biblia e cu tâlc. - Bine.
Bine.
- Futu-i! - Limbajul! Doamne…
Ce s-a întâmplat?
- Scuze, n-am anticipat asta. - Ai făcut-o intenționat.
Justyna…
De ce ar fi făcut-o intenționat?
Exact. De ce ar fi făcut-o intenționat?
Scuze, revin imediat.
Justynka!
Hai să încheiem pe ziua de azi!
Azi trebuia să fie drăguț. Nașterea Domnului, seara de Ajun, zăpada.
În liceu…
când se agitau spiritele, uneori se sfârșea prost.
Justynka e puțin încordată, nu?
Are ceva probleme?
Da. A avut cancer.
E o mamă minunată și o femeie puternică. A învins boala, și-a crescut singură fata.
VIAȚA CU CANCER O BINECUVÂNTARE ASCUNSĂ
CUM ÎI EXPLICI COPILULUI BOALA?
E GREU. SE VA DESCURCA FĂRĂ MINE?
Așa deci…
Cancerul e nasol.
O mică gustare?
Salut! Uite ce băiat cuminte!
- Tytus, salută! - Salut!
Salut! Normal că e cuminte. Mă ajută să rulez un joint.
- Te distrug! - Glumesc!
E bandă izolatoare. Nu-i dau droguri, sunt prea scumpe.
Pune-l la culcare, bine? Sau faceți altceva. Hai, pa!
Așa. Până ești gol!
Mulțumesc, tinere!
Cu plăcere!
Aduci rochii de schimb la ședințe?
Fetele sunt pregătite pentru orice.
Kazik, stai puțin!
LUMEA SPORTULUI
După tine.
Kazik…
Legat de toalete, ce harababură! Vreau să-mi cer scuze.
O fi fost mentalitatea de turmă sau obediența…
- Nu-i nimic. - Serios?
Futu-i!
Nu m-am putut abține.
Scuze!
Am vrut să văd ce mutră faci.
Gata, te iert!
Bine.
Merită să văd cum vă speriați.
Am permis.
- Sunt invidios. - Te ajut să-ți faci rost dacă vrei.
Ascultă…
Îl știi pe Tytus, puștiul meu?
Da.
E un băiat simpatic.
E un copil bun, deși are niște probleme.
Dar ce copil nu are?
Așa e…
Oricine merită a doua șansă, mai ales un copil.
Ca și Maria Magdalena.
Exact. La fel și Baraba, și Pilat din Pont, și așa mai departe.
Da…
- Scuze! - Intră liniștit!
- Gata? - Hai, doar suntem adulți!
Da, așa e.
Vreau să discutăm despre ceva.
Și Tytus a dat buzna peste noi.
Tytusek. Știi care e problema lui. Toți știm cum se poartă.
Da, e neascultător, dar nu e…
Ne creează griji. Nu îi putem împovăra pe copii cu griji.
De ce e colorat locul ăsta?
Viața nu e colorată.
Uneori avem probleme și viața e de căcat.
Ar trebui să renunț și să spun: „Tytus, ești defect.”
Cancerul m-a învățat că, uneori, trebuie să alegi răul cel mai mic.
Din păcate, e vorba de ceva rău.
Știi ce zic deseori oamenii și e complet insensibil?
Că unele chestii sunt rele. Că e rău să fii gay sau feminist.
Că sexul premarital e rău.
- Știu. - Sex…
Sau că puștii inocenți sunt răi.
Trebuie să fii corect.
Trebuie să fii corect. Mereu.
Pentru copii. Mereu.
- Mereu. - Mereu.
Pentru copiii noștri.
Mereu.
Gata!
UMPLEȚI CARTUȘUL
- Nu este cerneală. - Serios? Atunci nu avem scenarii.
- Folosește cealaltă imprimantă! - Bine.
- Deci sunt două imprimante… - Trei. Doar avem taxe mari.
Scuze, am uitat că Dorota nu plătește. Nu trebuia să spun asta.
Putem începe repetițiile?
A fost odată ca niciodată… Copii, adunați-vă îndată!
Iisus dormea în iesle, cu mult înainte să aibă barbă.
Ți-e strâmbă barba.
Ca toți copiii să trăiască în pace.
Toți au o mamă, la fel și Iisus,
înainte să moară pe cruce, când spre cer s-a dus.
- Cică barba e semn de maturitate. - Renunță!
- Ai vrea tu! - Știi ce aș vrea?
Să îți văd fața când pierzi.
Iosif și Maria au venit în Betleem. Le era foarte frig.
Iosif și Maria!
Noi suntem!
Dragul meu prunc Iisus.
Mi-e greu să te îngrijesc de una singură.
Fără ajutor, nu singură.
Fără ajutor.
Iosif, ești aici și tu.
Da, sunt.
Dar mă doare burta.
Când vin magii cu mirul?
- Mirul nu e de mâncare. - Maria…
Continuă!
De ce am făcut copilul ăsta?
Nu e al tău. Ești tatăl vitreg.
E adevărat. Dumnezeu e tatăl.
Nu plânge, micuțule! Tatăl tău, Dumnezeu, e cu tine.
Biata de mine! Sunt atât de înfricoșată! Când o să primesc ajutor?
Iosif știe să facă o masă, dar mâncare pe masă când pune?
- Să mâncăm oile! - Nu mai improviza! Taci!
Eu zic: „Mă doare burta.”
- Atât, în puii mei? - Limbajul.
Maria, fiecare mamă e singură, chiar dacă are soț.
Nu toți copiii devin Iisus.
- Nu! Totul e… Tadeusz! - Îmi pare rău.
- Ți-am mai zis. - Nu cred că a nins vreodată în Betleem.
Nu fac asta.
Iosif merită să fie auzit, chiar dacă nu e tatăl.
- De ce? - Fiindcă el crește pruncul!
Nu contează că s-a pogorât Duhul Sfânt sau Casper fantoma prietenoasă.
Omul muncește pe brânci și-l crește ca și cum ar fi al lui.
Poate de-aia se poartă ca un răzgâiat.
- Poftim? - Gata! Nu iau parte la blasfemia asta!
- Mai zi o dată! - La asta mă refeream.
- Ai dreptate. E clar. - Eryk, recunoaște!
Voi doi vă purtați bizar încă de la început.
- Știți totul? - Da.
- Bietul Tytus e la mijloc. - Exact.
- Nu e biet. - Bine…
- Să votăm! - Ce să votăm?
- Dar vă stă bine împreună. - Ce?
Pe bune acum!
V-o trageți.
- Adică eu cu el? - Păi da…
Dragă Justyna, ce-ar fi să le spui despre ce e vorba, de fapt?
- Adică? - Bine.
Hamza, oprește muzica, te rog!
Așadar, dragii mei…
Justyna vrea să îl exmatriculeze pe Tytus.
Îl izgonește din comunitatea în care fiecare copil contează.
Dar, de fapt, numai copiii bogați contează.
Sau nu am înțeles eu ideea.
Vrei să explici? Te ascultăm. Poți să iei cuvântul.
- Ei bine… - Gata! Votăm! Krysia, buletinele de vot.
- Păi uite cum e… - Ce-ar fi să votăm pe față?
Bună idee! Să vedem ce fel de oameni suntem.
Ca președintă a consiliului,
vreau să votăm situația lui Tytus Kwiatkowski.
Cei care vor să-și ia mai repede vacanța…
Ce vacanță? Zi pe șleau!
Dai naibii un copil afară din grădiniță.
Ridicați mâna!
- Ridic-o! - Bine.
- Aș vrea să spun ceva. - Cine e de acord?
Bine.
Dar împotrivă?
- Încerc să explic. - Las-o baltă!
Eryk, nu avem ceva cu tine.
Nici măcar cu Tytus. Doar că…
- Băiatul are probleme. - Nu, ascultă!
Stați puțin! E absurd. Poate are directoarea ceva de spus.
Doamnelor și domnilor, rămâneți calmi și rezonabili!
- Gândiți-vă… - Mulțumim!
Cu tot respectul, e treaba părinților. Dumneavoastră nu sunteți părinte.
Experiența ca pedagog îmi oferă dreptul să comentez…
Bine, spuneți-ne!
Știe alfabetul sau să-și lege șireturile?
Cred că întreceți măsura.
Lucrez la cazul lui Tytus de două luni.
- Tytus începe să prezinte… - Prea lent, doamnă!
Prea lent!
Scuze!
Tytus e rău cu gemenele mele. Le încurcă numele intenționat.
A pus-o pe Róża să se joace…
dezbrăcată.
Înțeleg bursele sociale și toate alea…
- Nu banii… - Trebuie să fie cuminte.
- E prea mult. - O poreclește pe Elifa.
- Cum? „Al-Jazeera”? - Nu. „Pizdă”.
Am notat înjurăturile.
Cuvântul cu „f” de 23 de ori, cu „c” de 13, cu „t” de 14, cu „p” de 11.
Lui Daniel, care are sindromul Down, nu i-a zis în niciun fel.
Dar i-a desenat un penis pe frunte. A durat trei zile să-l șterg.
Mie mi-a zis…
Rahateusz.
Le dă carne copiilor vegetarieni.
Îi face să fredoneze la ora de somn.
- Mănâncă unt gol. - Mușcă copii de călcâie!
- A zis că e Batman și a bătut copii. - Ne calomniază țara.
- Deci a făcut și rele. - Da.
Toții copiii fac, nu toți sunt îngerași.
M-ați da afară dacă ați ști ce copil am fost eu.
- Are cinci ani. - Șase.
Să știi… că Kinga mea are cicatrici.
Știi cum s-au uitat medicii la mine?
Tytus a încuiat-o într-o cutie.
Câteva ore, în timpul cursului de aerobic.
Copiii dansau pe muzică dată tare…
Nu au auzit-o cum strigă.
Numai când Krysia a venit după Pawełek…
a deschis cutia.
Era plin de sânge în cutie.
Poate mâine, în piesă, îl dăm lui Tytus rolul de înger?
- Modific scenariul. - Da?
Ca să aibă…
amintiri frumoase, acum spre final.
Dar trebuie să plece.
Băga-mi-aș!
- Trebuie să-ți spun ceva. - Eu prima, ca să nu uit!
Scuze că m-am răstit la tine. Nu e vina ta. Nu e fiul tău.
Nu la asta te-ai înhămat. E un copil dificil. Știu asta, iar tu…
- Dorota… - Nu e responsabilitatea ta.
Știu că ăsta e stilul tău și te iubesc pentru asta…
Nu știu. Vorbim într-o oră și jumătate, când ajung.
- O să fii treaz? - Încerc.
Voiai să spui ceva. E despre Tytus? Doarme?
- Nu era nimic important. Poate aștepta. - Bine. Vă îmbrățișez!
- Pa! - Pa!
Mucosul!
Am crezut că numai cu mine face așa.
Că e un soi de probă de inițiere pentru iubitul nou.
Toți puștii îl urăsc pe iubitul mamei lor, nu?
Nu știu, poate e stupid, dar mai bine mă băga pe mine în cutie.
Nu vorbește deloc cu mine, nici „valea” nu zice.
Îl doare în cur de mine? Bine, fie!
Locuim în aceeași casă, deci merit și eu puțină maturitate.
Nu mai trebuie să meargă la grădiniță sau să se uite la mine. A câștigat.
A câștigat.
Ce?
- Doamne! Ce e asta? - Știu. Sunt puțin descreierate.
- Văd. - Dar par a fi vindecătoare.
Ți se pare amuzant?
Înțeleg de ce copiii o iau razna aici.
Calmează-te! Nu mă refer la penisuri. Asta desenează la vârsta lor.
Mai uită-te!
Sunt obosit, atâta tot.
- Înțeleg. - E…
- Să-mi bag… - E în regulă.
Nu de-aia…
ci am o reacție fiziologică.
Deci…
Trebuie să fac ceva.
Îți doresc pace, Hamza.
Sper să avem un Crăciun fericit, în familie.
Da. Sigur.
Hamza, nu ți se pare ciudat să împarți azima cu noi?
Nu, de ce? E o tradiție ca oricare alta.
- Și eu? - Ei bine…
Krysia!
Așadar? Pentru victorie?
- E o dorință de Crăciun? - Da.
Termină, Justyna! Oameni își urează sănătate și fericire…
Bietul suflet e un copil.
Glumesc. A fost o glumă.
Justynka…
Nu îți urez nimic. Ai de toate.
- Tadeuszek. - Da?
- Sănătate! - Mersi!
Scuză-mă o clipă! Știi ce? Să bei ceva diseară!
Să bei ceva!
Pe Dumnezeu îl simt altundeva…
Nu vreau să te stereotipizez și să presupun că ai iarbă la tine.
Dar speram să ai.
De ce ești de treabă?
Te ocupi cu…
Ești fratele meu muzical.
Viața mea se rezumă la muncă, copil, soția mea tânără…
Ea nu știe nimic despre muzică. Sau despre orice.
M-am băgat într-o încurcătură…
- Sunt designer de sunet. - Da. Tare!
Te invidiez total. Deci ce faci, mai precis?
Țin o bară cu un microfon în vârf.
Când se filmează ceva, eu spun dacă am înregistrat sau nu.
Dar tot pierd proiecte fiindcă nu sunt bun nici la aia.
Deci ăsta e fratele tău muzical.
Pe lângă Róża, am și un fiu. E de vârsta ta, poate puțin mai mare.
S-a născut pe 23 decembrie.
Am stat acasă atunci, căci nu aveam voie la Maternitate.
Aveam emoții mari și mă țineam ocupat.
Așa că i-am scris un cântec de leagăn.
O să crești mare într- clipită Las' că ai să vezi
Nimic nu-ți va tulbura pacea Putere și curaj o să posezi
Căci tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu' Te îngrijește și te iubește
Nici la cincisprezece ani, nici la douăzeci
Întreaga lume Nu o să apuci încă să o vezi
Dar tatăl tău ți-e alături
Dar tatăl tău…
Asta îi cântam când îl vizitam acasă la mama lui.
Dar nu mai vrea să aibă de-a face cu mine.
Nu știu, poate sunt enervant.
De-aia mi-am dorit-o pe Róża, ca să procedez corect…
de data asta…
și să nu o dau în bară.
Nu ai dat-o deloc în bară.
Măcar ai fost acolo.
Căci tatăl tău, bătrânu'
Căci tatăl tău ți-e alături
Kacha, hai aici o secundă!
Ce miros îmbătător…
Normal.
Scuze dacă deranjez, dar îmi dai un fum, te rog?
Am destulă.
Normal că ai.
- E totul în regulă? - Ce să zic… Mi-a fost și mai bine.
- N-am mai ținut unul în gură. - Serios? Bine.
- O să fie plăcut. - Inhalează…
Cred că o să o sun pe Dorota.
Să îi spun cum a decurs. Ai fost curajos. Ai luptat.
Ce soi e? Sativa?
E responsabilitatea mea. Mulțumesc.
Sativa.
- Sandra… - Scuze! Stai!
- Voiam să… - Ce nebunie!
Mulțumesc! Ai votat în favoarea mea. Drăguț din partea ta.
- Pentru toalete? - Nu.
- Pentru Tytus. - Sandra.
Ce? Scuze! Nu am fost atentă.
Sandra are probleme cu somnul.
Eu…
- De fapt, n-am mai dormit de când… - De când ai născut.
De când ai născut?
Când ai copii, lumea ta se transformă în…
- Copilul meu vine după mine la baie. - Drăguț!
Róża nu recunoaște numărul șapte.
Și numără așa: „patru, cinci, șase, opt”.
Nu știu dacă așa e creierul ei sau dacă ne tachinează.
- Nu… Copiii sunt tonți. - Ce?
Copiii sunt tonți. Toți. Eu știu cum funcționează lumea.
La început, sunt tonți, dar cu timpul se mai deșteaptă.
Abia aștept momentul în care o să am cu cine purta o discuție!
- Vreau fraze complexe! - Dar poți…
Poți să vorbești cu mine.
Poate nu sunt tonți, ci doar stresați.
Într-o zi, el se juca, eu călcam rufe. M-am uitat fugitiv la TV.
Și el s-a pus în fața geamului deschis, la etajul 7.
Îl striga pe tatăl lui, care e rar acasă: „Witek!”
- Era cât pe ce să… - Doamne!
- Nu percepe înălțimea? Idiot! - Groaznic!
- Îmi pare rău. - Lasă! E idiot.
Eryk, tu vrei să ai un copil al tău?
Problematica asta…
E filozofică.
Un urmaș e un urmaș.
Justyna…
Hai să-ți spun ceva!
Hai…
„Bună, ia-mă!”
Nu pot. Kinga mea o să simtă mirosul.
Dacă mint, mă trădez instant. Apoi trebuie să explic…
Vezi, Eryk? E bine să nu ai copii.
Te poți distra…
Ascultați! Eu o să plec acum…
Asta este.
Sunteți de treabă.
Și tu ești.
Păcat că pleci. E frumos la Mica Rază.
Poftim?
Da, voiam să vorbesc cu voi.
Cum adică „păcat că pleci”?
Fir-ar! Cred că iar am comis-o. Scuze! Continuați!
Având în vedere situația actuală, vreau să îți prezint asta. Poftim!
Vă mulțumesc mult tuturor. Noapte bună!
„Din cauza lipsei cooperării și a comunicării,
demisionez din postul de directoare al grădiniței Mica Rază de Soare.”
- Bine, o știm pe de rost. - A ștampilat-o, tot tacâmul.
- Justyna, trebuie să faci ceva. - O să-i treacă, bine?
E o fată de treabă.
- Nu este directoare mai bună. - Și eu o plac.
- E gay, dar nu epatează. - Trebuia să-i cumpărăm un cadou.
Ieri ai zis că e suficient că îi plătim salariul.
Dar un gest de bunăvoință e important.
O să iau bomboane de ciocolată de la benzinărie.
O invit să bem ceva.
- Vorbim, îi explic… - De ce mereu alcool?
Scuze, dragă Krysia! Cu tot respectul…
- Viața mea nu e treaba ta. - Să aruncăm cu vina!
Niciunul nu e responsabil.
- În afară de… - Ascultați!
- Să nu facem din țânțar armăsar! Plecăm… - Nu putem pleca acasă.
- Stăm până terminăm. - Sunt din camera de joacă?
- Ce? - Paharele…
- Da. - Sunt pentru mâine.
Dacă se îmbată un copil din greșeală și moare?
- Aberezi… - Justynka, ajutor!
- Bine. - Ce dezastru, Tadziu!
Ca președintă a consiliului, o să pun capăt acestui conflict.
- Ți se pare amuzant? - Justynka, tu pui capăt conflictului?
Cum o să faci asta? Te urăște.
Nu aș spune că e ură.
Toți ne dorim ce e mai bine pentru copii.
- Justynka! - Da?
Mai bine îi trimitem pe reprezentanții părinților.
Scuze!
Da, mergeți amândouă! Nu, am uitat! Voi trei. Luați-o și pe Sandra!
- Pot să vin. - Ce insinuezi?
- E clar de ce o lingușești pe Justyna. - Cuvintele nu mă rănesc.
Ar trebui să meargă Eryk.
- Eryk? - Chiar nu ar trebui.
- Așa e. - Numai dacă insistați.
Nu, ideea e… Eryk…
Ai dreptul să o faci, Puștiul tău vine la grădinița asta.
- Serios? - Încă e înscris aici.
Bine, fie. Ascultați! Eryk ar trebui să meargă.
Mai vrea și altcineva?
Da, decizia mea e finală.
Înțelegem, dnă directoare.
Dar am vrea să știm ce anume a cauzat decizia asta.
- Scuze! - Vrem să remediem situația.
Dnă directoare…
- Fii cuminte! - Scuze!
- Plușul! - Mulțumesc!
Dnă directoare, vrem să fie toată lumea fericită.
Aș dori să vă prezint scuzele mele sincere.
- Știu că vorbele mele… - Nu sunt furioasă pe tine.
Pur și simplu sunt obișnuită cu o altă structură.
Suntem obosiți, spuneți-ne pe șleau! Ce doriți?
Dacă rămân, vreau să gestionez grădinița după un model care mi-e familiar.
Dar ce garanție îmi oferiți?
Da.
Exact.
Cer înlocuirea președintelui consiliului părinților.
- Ce? - Poftim?
Președintei, pardon. Genul feminin gramatical, nu?
Kazik, lasă glumele acum!
Am spus eu vreodată o glumă?
O să repet, ca să vă lămuresc.
- E în interesul copiilor. - Așa e.
Nu putem să procedăm așa, noaptea, ca hoții.
Krysia, ți-a cerut cineva ajutorul? Kazik, crezi că o să câștigi tu voturile?
Nu despre mine e vorba, ci despre binele copiilor.
Bine, știu despre ce naiba e vorba.
Ascultați! Normal că puteți vota! Dacă asta vă doriți.
Dar, Justyna…
Nu ar trebui să fii de față.
Cred că glumești, dragă.
E clar. El și directoarea au plănuit tot.
E o conspirație, nu vedeți? Au uneltit împreună. Ce naivi sunteți!
Niciunuia nu-i pasă de copiii noștri dacă aveți încredere în narcomani.
În golani!
Și în curv…
Și în femeia asta.
Nu mă dau bătută.
Mă scuzați!
Să începem!
Am o presimțire urâtă.
- Nu a avut… - Cancer, da. Și fiul meu e lent.
- Kazik! - Ce?
Rușine să vă fie! Justyna e un om bun.
- Așa o fi? - Da, „foarte bun”.
Da.
O cunosc din liceu. Uneori o mai ia razna.
Dar, sub fațada dură, e o tipă inimoasă.
Trebuie să alegem și noul președinte al consiliului.
- Îmi depun candidatura. - Nu e un moment bun.
Bravo! Se pare că Justyna…
Trebuie rezolvat. Nu putem continua fără conducere.
Așa trebuia să fie de la început. Felicitări, Hamza!
Să bem pentru asta!
- Te-au ales? - Da.
Din fericire, dragul de Tadeusz mereu vine pregătit. Poftiți!
Și Kazik?
- Alcool făcut de mine. - Da?
- Totul e în regulă? - Da. Totul e bine.
Ascultați! Nu m-am exprimat bine. Am fost luată pe nepregătite.
Nu am apucat…
să îmi iau rămas-bun și să vă mulțumesc.
Tadeusz. Comentariile tale au fost utile.
Ne-ai oferit o perspectivă versată. Inovatoare, cum s-ar zice.
Îmi dau silința, să știi!
- Lesław. - Kazik!
- Ai dus copiii la Compania de Apă. - Da, e mișto acolo.
Kacha, simțul tău artistic merita mai mult încredere.
Acum poți să experimentezi.
Sandra.
Exact…
Krysia mea…
Am fost partenere. Ai scris un scenariu frumos. Cu mult tâlc.
Și eu?
Tu ești un bou.
- Justyna, trebuie să te odihnești. - Stai!
Eryk, cine ți-a dat voie să vorbești? E uimitor, totuși.
Ești aici doar de câteva ore și deja pe toți îi ai la degetul mic.
Cum îndrăzniți să mă tratați așa?
După câte am făcut pentru locul acesta.
Fără mine, copiii voștri încă mâncau nisip.
- N-ar scăpa vii din excursii. - Au fost la Compania de Apă.
Copilul tău nu ar fi aici. Nu ar fi copii cu nevoi speciale.
Nici Tytus. Nu ar fi avut ocazia să arate cât e de minunat.
Justyna.
- Calmează-te! - Ai câștigat. Mica Sfeclă rămâne.
Krysia, fă ceva!
Mica Sfeclă?
Ei bine, Eryk…
Tytus a tras vântul și a devenit Mica Sfeclă.
Toți am râs de el.
A devenit gluma consiliului Micii Raze.
Cine i-a dat porecla?
- Una dintre gemenele lui Hamza? - Serios?
Tytus e Mica Sfeclă? Ți se pare amuzant?
Nu mă scuipa!
- Justyna! - Dă-mi aia!
- E autoapărare. - Nu e încărcat.
E încărcat.
Vreau doar să vorbesc cu voi.
Sunteți o gloată de ipocriți.
Sunteți varză ca părinți, dar mă criticați pe mine.
Hamza…
Gemenele tale plâng în fiecare zi aici, știai?
- Fiindcă ești un tată de căcat. - Știu.
Spune-o! „Sunt un tată de căcat.” Hai!
Sunt un tată de căcat.
- Hai! „Sunt…” - Sunt un tată de căcat.
- Kacha. - Sunt un tată de căcat.
Ce naiba? Ești o mamă de căcat.
Să-ți explic! Am avut seri de socializare.
Trei, nu?
Fără tine. Adică fără dumneavoastră.
Dragul și stimatul domn Tadeusz.
Continuă, ce mama naibii! „Sunt un…”
Tadeusz!
- Un părinte de căcat! - Cu pălărie de căcat.
Sunt o mamă de căcat. O mamă rea.
- Krysia! Nu e momentul tău de glorie. - E valabil și pentru tine.
Ești o mamă de căcat.
Sunt o mamă grozavă.
Ba chiar sunt o mamă excelentă.
Eu am crescut o luptătoare.
Nu, Justyna. Chiar nu voiam să-ți spun asta…
Tytus…
nu a încuiat-o în cutie.
Atunci cine a făcut-o?
Krysia!
S-a încuiat singură.
Mi-a zis asta când am scos-o.
A spus… că nu voia să meargă acasă.
Fiica ta…
se teme de tine.
Krysia…
De ce se teme?
- Nu e adevărat. - Ba e.
Tacă-ți fleanca, Krysia!
- Cum ți se spunea la școală? - Justyna!
I se spunea Krysia Limbă-lungă.
- Nu doar fiindcă făceai sex oral. - Gata, Justyna!
Și ce dacă se ascunde de tine?
Doamne… Și Tytus face chestii bizare.
Nu merită să-ți faci atâtea griji.
Doamne!
Îmi pare rău.
E o reacție naturală. Sunt dietetician.
Justynka! Toți suntem tensionați.
- Bea ceva! - Dacă vrei, îi explic eu Kingăi totul.
- Krysia… chiar ai supt atâția băieți? - Mai taci!
- Nu dăm mai încet? - Nu.
Orașul trebuie să audă de cheful lui Tadeusz!
Da, scumpo. Mai durează puțin.
- Mâine vin copiii aici. - Lasă copiii! Hai!
Ei nu cunosc mirosul ăsta.
Kazik!
Uită-te la mine când vorbesc cu tine! Kazik!
- Să nu îmi porți pică fiindcă m-au ales! - Sigur că nu.
- Cel mai bun a câștigat. Felicitări! - Mersi!
Să petrecem până-n zori!
Dră Krystyna!
Pentru victorie!
Ai fost bestială. Cea mai tare!
Opriți muzica, vă rog! Ce face Justyna?
Da, apropo de Justyna…
Nu contează. Emoțiile te mai podidesc. Important e că s-a terminat.
S-a terminat?
Nu ai auzit? Nu Tytus a închis-o pe Kinga în cutie!
Nu sunt sigură că merită să rămână.
Touché!
M-ai păcălit! Măiculiță!
Nu sunt convinsă. Acum e responsabilitatea mea.
Trebuie să cumpănesc bine. Tytus e problematic.
Nu avem fonduri pentru un însoțitor. El are nevoie de supraveghere constantă.
Gata cu gluma asta! Mă stresezi.
- Sper că glumești! - Poftim?
Nu am făcut toate astea ca să mă îngrijorezi. Nu merit.
- Asta crezi? - Da.
Am crescut mulți copii și cunosc tipii ca tine.
Vreți să iasă totul cum vreți voi,
dar lumea nu e așa de simplă, șmechere.
- Deci Tytus… - Plec acasă. Să faceți curat!
Stai! Tadeusz, ascultă…
- Fă șarpele cu noi! - Lasă-mă!
Directoarea a spus… Stați!
Știu să fac pălincă bună, așa-i?
- Nu! - Ce?
Doamne…
Imitație din plastic de căcat!
Lesław! Trebuie… Ascultă! Stop! Trebuie…
M-a părăsit după curbă. A zis că mă implic prea tare în relație.
- Că ea nici nu voia relație! - Nu e important. Ascultă!
Nu e important! Normal.
Un tip mișto ca tine mereu o să-și găsească femei.
Evident, să-mi bag! Tipii ca tine sunt groaznici, da?
- Născuți relaxați. - Ce?
Mereu puși pe glume. Nu se îngrașă niciodată.
Eu mereu trebuie să depun efort!
- Și ce primesc? - Hamza!
- Îmi bag piciorul! - Pasă! Gol!
- Kacha… - Lasă-mă!
Mereu mă atinge cu degetul lui gras. E dependent de mine.
Lăsați-mă naibii în pace!
Mereu am grijă de cineva. Ba de un tip, ba de copil. Puii mei!
- Ba de copil, ba de tipi. - Dar Tytus… Directoarea…
Toată ziua Tytus! Te crezi buricul pământului!
Se află după sticlă, dar sunt pe placul nostru.
Nu trebuie să se integreze sau să fie de acord cu tot.
Nu vomitați!
- Mă piș pe limbaj! Cheam-o pe Justa! - Ajutor!
- Zi-i că o iubesc! - Doamne, nu…
Justynka, îmi pare rău! Nu știam…
O să avem un Crăciun adevărat.
Bună!
Unu, doi…
- Ascultați-mă! - Vă temeți să chefuiți cu Tadeusz!
Vă distrați sau ce mama mă-sii?
- Liniște! - Și…
Gloria in excelsis…
- Le ofer un exemplu de urmat copiilor. - Copiii naibii!
- Copiii pul… - Pe Pământ
Locul copiilor e la orfelinat!
- Clopoței - Bună!
- Fii cuminte! - Futu-i!
Nu comenta!
Te îngrijește și te iubește
Noapte bună, scumpete! Închide ochii!
Să visezi la cel mai frumos viitor pe care ți-l poți închipui!
Eryk!
CĂCAȚI PE BĂȚ
AOLEU E DOROTA 37 APELURI PIERDUTE
Trage apa, tinere explorator!
- 'Neața! - Bună!
Ferească Sfântul…
- Am dormit buștean. - Liniște!
- O clipă! - Nu am zis nimic.
- Dădaca îl aduce pe Gaweł? - Da, rezolv eu.
Să o rog să o aducă…
- Pe Ania? Da? - Dacă poți.
Mai ții minte cum urlam aseară că suntem părinți de că…
Părinți răi?
- Eu sunt. - Da. Tu.
M-am săturat.
Se uită cu ochii ăia la mine, mereu pun întrebări.
„Tati, tati!” Au impresia că le știu pe toate.
- Ce pot eu să-i învăț? - Ești președintele consiliului.
Pawełek urlă la mine. Țipă la mine.
Odată l-am plesnit.
A zis că mă pârăște tatălui său și că a făcut poze.
- Ce proastă sunt! - Nu…
Scumpo, nu ești proastă. Pe bune. E șantaj ca la carte.
La ecograf, când am aflat că Danielek o să aibă…
Adică…
Când am aflat că are sindromul…
am vrut…
ca soția mea să facă…
Nu contează ce spun…
căci eu…
Mi-a fost teamă că nu o să fac față.
E foarte greu…
să crești un copil.
E extrem de dificil. Să nu mai zic… E mult mai greu.
Dar îl iubesc.
Îl iubesc foarte mult.
Scuze! Să-mi bag! Chiar îmi cer scuze…
Bună dimineața!
Doamnelor și domnilor, să înțeleg…
că trebuie să anulăm spectacolul?
- Păi… - Cred că da.
- Nu. - Cum adică?
O să o scoatem la capăt.
- O să punem Nașterea în scenă. - O iau razna.
- Nu apucăm. - Nu o să reușim…
Fără Justyna.
MUIE
Mersi!
Am vorbit cu dădaca Kingăi. Justyna nu a ajuns aseară acasă.
Nu e nici la etaj.
În vestiare…
Justyna?
Sunt trează.
- Trebuie pusă în scenă Nașterea. - Nu.
E seara ta.
De fapt, ziua ta.
Doamne…
Cum să pui în scenă Nașterea fără Maria?
- Luptătoarele nu renunță. - Da.
Bună!
Justynka…
- Nu! - Justyna!
Justyna, fii serioasă!
Nu te mai copilări! O să iasă frumos!
- Bună! Justyna! - Ce?
- Ce „ce”? - Ce vrei?
Doamne! Ce enervantă ești, știai?
- Lasă-mă în pace! - Asta vrei?
- Nu mă întorc acolo. - Trebuie să o faci.
Pentru fiica ta.
Care se teme de mine.
Nu trebuie să facem piesa.
Să o ia naiba!
Mă simt îngrozitor, am stricat tot.
Și încerc să remediez situația cu un gest bombastic. Ca de obicei.
Am venit la ședință în loc să stau acasă. Ce idee bună, să-mi bag!
Nu știu dacă aș fi un tată bun.
Hai, Iosif!
De-aia iubesc Crăciunul.
Ascultă…
Toți au auzit că am tras pârțul?
- Nu, sigur că nu. - Bine.
- Hai! - Legat de Tytus… Justyna!
Bună dimineața! Începem îndată.
Bradul de Crăciun e stricat.
Bine.
Bună dimineața!
Bună!
- Dă-ți jos geaca și caută locuri! - Salut, Tytus!
Ai ceva să-mi spui? În afară de faptul că l-ai lăsat cu un drogat?
Nu, e doar traficant.
- Bine, Dorota… - Vorbim după spectacol.
Sunt sigură că ai multe să-mi spui.
- Scuze că intervin! - Ce e? S-a întâmplat iar ceva?
Nu, nimic.
Eu și Eryk am avut o discuție. Avem o propunere.
Ăsta e locul meu!
Fiți atenți!
LUMEA GUNOIULUI
Însoțitorul lui permanent trebuie să fie aici câteva ore pe zi.
Am înțeles.
- Ești de acord cu asta? - Teoretic, da.
Logistic, nu o să fie ușor…
dar hai să încercăm!
Eryk, Justyna!
Dragi copii, dragi părinți.
Bun venit la spectacolul anual cu tema Nașterii Domnului!
Ce e Nașterea Domnului?
- Nu știți? - Eu știu!
Bine, Krysia. Tu prima, bine?
Am uitat tot!
- Scenariul? - Ce?
Nu îmi amintesc. A ieșit din mine și nu-mi mai aparține.
Nu-ți face griji, Krysia! Ascultați! O să improvizăm.
Ce? Cum?
Serios?
Cea mai mare înțelepciune vine din greșelile noastre.
De aceea, dragi copii,
sper să faceți cele mai frumoase și bune greșeli.
Fix tu ai spus asta. Copiii nu vor chestii regizate.
Vor distracție, acțiune și adevăr.
Nu vă temeți de greșeli!
Vrea să văd și eu niște oameni deștepți și normali.
Așa că improvizăm!
Așadar, vreau să spun că Tadeusz intră într-o nouă epocă,
una în care nu deranjează nimeni, dar ascultă.
Și în care se emoționează.
- Copiii au așteptat… - E timpul!
Scena Nașterii Domnului! Aplauze!
Ei bine…
Maria!
- Iosif! - Lasă-l!
- Asta e… - Lasă-l!
Dă-mi pistolul!
Iisuse!
- Tadeusz, ia arma! - Calmați-vă! E doar…
Kazik, îmi pare rău!
Copii, calmați-vă!
Oameni buni!
- E de jucărie! - Vă rog!
Asta e o grădiniță!
Totul e în regulă. Suntem în siguranță.
CRĂCIUN FERICIT
Nu vă faceți griji!
Sunt dietetician!
Doamne…
Ce faci, Tytus?
Ascultă…
Vreau să te întreb ceva.
Mai ai șase luni de grădiniță, nu?
Mă întrebam…
dacă ai vrea să vin cu tine.
Ca însoțitor permanent.
E doar un titlu.
Sincer să fiu…
mai degrabă aș vrea să te însoțesc…
ca prieten bun.
Ți-ar plăcea?
Hai la mami! Hai!
O NOAPTE LA GRĂDINIȚĂ
O să crești mare într-o clipită Las' că ai să vezi
Nimic nu-ți va tulbura pacea Putere și curaj o să posezi
Căci tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu'
Căci tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu'
Nici la cincisprezece ani, nici la douăzeci
Întreaga lume Nu o să apuci încă să o vezi
Dar tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu' Te îngrijește și te iubește
Căci tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu' Te îngrijește și te iubește
Curând vei fi tată Lumea ți se va schimba
Dar nu vei fi singur Bunicul te va ajuta
Căci tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu' Te îngrijește și te iubește
Căci bunicul tău ți-e alături
Căci tatăl tău ți-e alături
Căci tatăl tău, bătrânu' Te îngrijește și te iubește
- Vezi, Eryk? - Da, putem…
- O să curățăm. - Da.
Subtitrarea: Cătălina Vod