Az embereknek fogalmuk sincs, hogy ez mekkora felelősség.
Csak bagzanak, és gyártják a mihaszna kölykeiket.
Pofára fog esni.
Nézd, hogy remeg a lába!
Az anyja oda se néz.
A gyerek az életéért küzd, ő meg Tinderezik.
Ha 30 másodpercen belül nem taknyol el, dupla árat fizetek.
- Ez az! - Anya!
Úristen! Várj!
Mi az, haver?
Van egy nap az évben
Nagyon meleg, decemberben
Csak egy átlagos nap az évben
Mikor a harag elszáll Már nem is emlékszem
Van egy nap az évben
Mikor mindnyájunkra boldogság vár
Bizony, ez a nap ilyen
Mióta megszülettünk, tudjuk ám
A föld a mennynek A menny a földnek
Csupa szépet és jót kíván
A fák a madaraknak A madarak a fáknak
A hópelyhek táncot járnak a szélben
Van egy nap az évben
Amit bosszúság nélkül együtt töltünk
Egy nap, egy gyönyörű nap
Az év ma ezzel ajándékoz meg minket
Szia, Tytus!
Itt a vacsija, hétkor eszik.
Nem fogod elhinni.
Kaptam ingyen füvet.
Mi az? Úgyse érti. Csomóféle fű létezik.
Reménytelen eset vagy.
Pontosan tudom, mit csinálsz. Minden lépésedet ismerem. Mindet.
Ezt is?
Ne már! Csak annyit kértem, hogy menj érte.
Elfelejtettem.
- Tudod, hogy nekem másként telik az idő. - Feltűnt.
- Most haragszol? - Szerinted?
Tutira.
Négyen haltak meg a műszakomban, de te készítettél ki a legjobban.
És ma a szülői munkaközösség is összeül a Napsugárban.
Tytus tutira megint téma lesz, én meg nem tudok elmenni.
Már ki nem állhatják szegényt.
Ahogy néztek rám, mikor kiderült, hogy az én gyerekem ingyen jár…
Meg mikor Tytus feltolt egy virslit egy kislány orrába.
Meg mikor bevitt egy döglött madarat.
Egy egész virslit feltolt?
- Jó, tudom, elbasztam. - Hé! Kértelek, hogy…
- Te is káromkodtál. - De én elfordultam a fal felé.
Tudod, a hang visszaverődik, és… oké.
Rendben.
Elbasztam.
Majd én elmegyek a gyűlésre.
ISTEN HOZOTT!
Nem.
Be kell mennem a kórházba, Tytusra meg vigyázni kell.
Úgyis csak feszengenél a felnőttek közt.
Szia, kicsim!
Jó éjt!
Szia!
NAPSUGÁR ÓVODA
Mivel játszol?
Tytus!
Ugye nem a fül…
Az egy nagyon drága cucc.
Ha eltöröd, kifizeted.
Tytus…
Hagyd azt a falat!
Hát ez kurva jó.
Szevasz, haver! Megtennél valamit?
Mondd!
Le kéne lépnem.
És én vigyázzak a szarosra?
EGY ÉJSZAKA AZ ÓVODÁBAN
Nem volt könnyű döntés, de nem maradt más választásom.
A maga ötlete sajnos nem vált be.
Nem hiszem, hogy ezt megtehetjük.
- Ez a gyerekre nézve súlyos… - Sok gyerek van itt.
- De az a kisfiú… - Az ön véleménye egy a sok közül.
Ez túlságosan fontos…
- Szia! - Jó estét!
- Én… - Dorota párja vagy, ugye? Eryk?
Honnan tudtad?
Az Instájáról. Csak pár fotója van fent. Az egyiken téged ölelget.
Biztos komoly a dolog.
Azt hiszem.
Eljöttél helyette az ülésre, szóval tutira komoly. Én Justyna vagyok.
- Szia! - Én vagyok a szülői munkaközösség elnöke.
- És ön? - Én volnék az igazgató.
Odabent leszünk.
Üdv mindenkinek!
Ő itt Eryk.
- Szia, Eryk! - Sziasztok!
Mi ez a búskomorság?
- Szia, Eryk! - Szia, Eryk!
- Sziasztok! - Szia Eryk!
Mivel Eryk még új, mutatkozzon be mindenki két mondatban!
Baszki! Ez komoly?
Elnézést, van egy szabályunk. Tényleg csak egy. Nincs káromkodás.
Megszokjuk, a gyerekeink átveszik, ami árt a szókincsüknek.
Oké, vágom.
Szóval akkor a nevem Eryk.
Ez lenne az első mondat.
Dorota pasija vagyok, vagyis a párja,
hangmérnökként dolgozom, és mondjuk úgy, hogy én vagyok Tytus mostohafaterja.
Ez egy összetett mondat volt. Megy!
Én kétszer annyi idős vagyok. Mondhatok kétszer annyit?
Nem.
Tadeusz vagyok.
- Szia, Tadeusz! - Szevasz!
- Két gyerkőcünk van. - Én Anka apukája vagyok.
Én pedig Gaweł anyukája. Itt ismerkedtünk meg. Tudod, hogy van ez.
Én Pawełek anyukája vagyok. Ő már nagycsoportos.
- Nagyon jól úszik. - Bizony.
Kutyust akar, de még fontolgatjuk.
- Találkozgatunk. - Mármint itt, az óvodában.
- Mindketten szinglik vagyunk. - Igen.
Én szingli vagyok.
Túl sok minden történt velem ahhoz, hogy két mondatban összefoglaljam.
Nemrég a férjem elvitte gokartozni.
De eleget beszéltem.
Én Hamza vagyok.
Üdv! Én Kazimierz vagyok.
Négy gyerekem már ide járt,
így Danielt is ide írattuk be.
Daniel Down-szindrómás, de úgy nevelem, mintha nem lenne az.
- Ez csodálatraméltó. - Hogyan?
Úgy értem, menő.
- Én… - Akkor kezdjük is!
Mielőtt rátérnénk a legfőbb témánkra, a várva-várt betlehemes játékra,
meg kellene vitatnunk még egy kérdést.
Mégpedig a vécék ügyét.
Kazimierz, köszönjük, hogy vállaltad az automata vécék finanszírozását.
Nincs mit.
Tudom, néhányan elleneztétek, mondván, hogy nem nevel önállóságra.
Kicsoda?
Kinek nem tetszett?
Pawełek néha egy hétig nem kakil.
- Egyen korpát! - Már elnézést, de ez egy baromság.
Egy gyerek tanulja meg lehúzni a vécét! Ha nem tanulja meg…
Hamza!
- …akkor nem fogja tudni. - Hamza!
Nézz rám, ha hozzád beszélek!
A székletük folyton ott úszkált. Ez nagyon egészségtelen.
Dietetikusként és edzőként úgy vélem, a székletürítés néha fontosabb az evésnél.
- Koncentráljunk a lényegre! - Szerintem igenis hasznos dolgot tettem.
Ne idegesítsd fel magad! Mind hálásak vagyunk, jól mondom?
Köszönjük meg Kaziknak! Köszönjük!
- Köszönjük! - Szívesen.
Köszönjük!
De sajnos nem követted a protokollt. Nem szavaztunk.
Mivel 19:15 volt, és mikor szavazunk, mindig mindenki elkezd okoskodni.
Mikor lucfenyőt akartam karácsonyra, leszóltátok, hogy az nem környezetbarát.
- Fel akartam rá akasztani a címert… - Szavaznunk kell.
Ne haragudj, de ez nem az otthonod.
- Ez egy közösség. - Ez egy kib…
IGEN
„Le a vécékkel!”
„Igen.”
„Tabu-di”. Gondolom, ez egy „nem.
Vécék „igen”, vécék „nem”.
„Nem.”
„Igen.”
És „igen” a vécékre.
Döntetlen.
Örülök ennek az eredménynek. Győzött a pluralizmus, és…
Kazik, bocsáss meg egy percre!
Eryk!
Jó étvágyat!
Dorota ugyebár megkért, hogy képviseld.
- Igen. Persze. - Remek.
- Csak mert így ő is szavazhat. - Nincs is gyereke!
Kaziu!
Nyugalom !
Eryk Tytus mostohaapja. A mostohaapa pont olyan, mint egy apa.
- Igaz. - Csak névleg más.
- Döntsd el, akarod-e azt a szart! - Kaziu, szépen!
Ez már-már filozófiai kérdés, nem?
A gyereket kényelemre kell nevelni, vagy sem?
Én lakótelepen nőttem fel.
A három tesómmal közös szobánk volt.
- Mégis ember lett belőlem, nem igaz? - De.
De néha én is azt kívánom, bár lehúzta volna valaki utánam a slozit.
De mivel most Dorotát képviseled, és nem saját magadat…
Igaz.
Az ő értékrendje kicsit más.
Hát akkor sajnos…
A vécék ellen kell szavaznom.
Hé, Eryk!
Ne is törődj vele!
Kazik mindig ilyen zabos. Majd megszokod. Kérsz?
- Nem. - Nem?
Én már lépek is, szóval… kösz.
Nagy kár, mert…
nem épül a csapat, ha száraz a garat.
Tadeusz, ne kísértsd meg!
Mindig hoz piát.
Egy nap majd sikerrel járok.
- Akkor végeztünk? - Te igen.
Mi még betlehemezünk.
Senki sem gyakorolt, így addig maradunk, míg flottul nem megy.
Igen, tudjuk.
Neked sajna nem jutott szerep.
Hacsak nem akarsz fa vagy hópehely lenni.
Nem, kösz. Azért jöttem, hogy jó pontot szerezzek.
Szóval, ha megtennéd, hogy megemlíted Dorotának,
milyen felelősségteljes vagyok, nagyon hálás lennék.
Mindent megtesz Tytusért.
Persze.
- Oké. Akkor sziasztok! - Szia!
Pacek a kalapod, Tadeusz!
Köszönöm.
ZENEVILÁG
Dietetikus vagyok. Vizelés után mindig megméredzkedem.
- Jó légy! - Szia!
PISIVILÁG
Már féltem, hogy a srác maradni akar.
Kellemetlen lett volna.
- Akkor hogy csináljuk? - Jó kérdés.
Most nem szavazunk. Majd próba után.
Előbb beszélni akarok mindenkivel, külön-külön.
Nem mondhatom Tadeusznak vagy Sandrának, hogy Tytus egy kis patkány.
Finoman kell.
Remélem, mindenki megérti a problémát.
A kölyöknek mennie kell. Még ma. Még a végén megöl valakit.
Húzd le a vécét, ifjú felfedező!
- Hali! - Szia!
Gyerünk, vedd fel!
Vedd már fel, baszd meg!
- Ennyire rossz a helyzet? - Baszki!
Ne aggódjon!
Mindenki így reagál, miután beszélt velük.
Múlt héten egy nő nekem esett, hogy a fia megtanulta a „segg” szót.
- Fogalma sincs, mi mindent tud még. - Azt akarják…
Vagyis ő…
Ki akarja rúgni Tytust.
Maga nem…
Tegeződjünk, úgy egyszerűbb! Baśka.
Eryk.
Szóval már tudod.
Ma reggel…
Bár azt mondhatnám, hogy megkérdezett!
De ő sosem kérdez.
Csak tájékoztat.
Justyna asszonyság.
Joga van megtenni, ha a szülők többsége támogatja.
Hiába szemétség…
eltanácsolhatják Tytust.
- De ilyen az élet. - Kérem! Segítsen!
Tegeződtünk.
Igaz. Szóval kérlek, segíts! Csak van erre törvény, szabály, elvek…
Harcolnunk kell. Önnek is… neked. Mégiscsak te vagy az igazgató.
Eryk!
Felejtsd el!
Ez a Napsugár.
DOROTA: BOCS, MOST NEM TUDOK BESZÉLNI. MINDEN OKÉ?
IGEN!
NAPSUGÁR ÓVODA
SZÜLŐI MUNKAKÖZÖSSÉG
Hogy hova hívsz meg minket?
Egy szilveszteri buliba. Már létrehoztam egy Facebook-eseményt.
Kazimierz, újból megkérlek, ne hozz fegyvert az óvodába!
Van engedélyem. Egy nap majd megköszönöd. És amúgy sincs megtöltve.
Lesław! Ti jöttök, ugye?
Bocs, de nem fog menni.
Elutazunk a gyerekekkel. Ez lesz az első közös utunk Livignóba.
Az év vége mindig pörgős, te is tudod.
- Igen. Szóval senki nem jön el. - Én dolgozom.
- Hamza dolgozik, Justyna? - Egyedülálló anya vagyok. Sosem érek rá.
Én ott leszek.
Gondolom, akkor megint le kell fújnom.
Pedig ez jó alkalom lenne beszélgetni. Eryk is most csatlakozott.
Rendes gyerek, nem?
Elég jó pasi. Máskor is jöhetne.
Ja, jó srác.
Eryk! Épp rólad beszéltünk.
Tényleg? Remélem, csupa szépet mondtatok.
Már úton voltam hazafelé, de végig a színdarabon agyaltam, és…
rájöttem, hogy sosem bocsátanám meg magamnak, ha nem lennék legalább egy fa.
Krysia, csak jut valami szerep a mi eltévedt vándorunknak!
Igazából… Persze, megoldjuk.
- A forgatókönyv végleges. - De…
- József. - Hogy mondod?
Hetek óta hajtogatom,
hogy egy betlehemes József nélkül nem kerek.
Ha van Máriánk meg Jézusunk,
napkeleti bölcsek, bárány meg szamár,
akkor József is kell.
A darab az anyaság szerepét hangsúlyozza. Máriát folyton mellőzik.
Megszülte a kölykét, és aztán? A pasik intézték a többit?
Mellesleg Józsefnek köze nem volt Jézus születéséhez.
- Máriát meg sem… - Justyna!
- Szerintem nem kéne… - Mit?
Ne zavarjuk össze a gyerekeket! József minden betlehemesben szerepel.
Még glória is van a feje fölött.
Józsefet a 14. század óta ábrázolják így.
Látjátok?
Hadd szerepeljen ő is! Egy ilyen tehetség nem veszhet kárba.
Szavazhatunk, ha gondolod.
Ki támogatja, hogy legyen Józsefünk?
Erre semmi szükség. Köszi, Kazimierz.
Akkor lehetek József, ugye?
- Igen. - Gratula!
Milyen gyorsan tudod átírni a sztorit?
- Nem tudom. - Na?
Egy hónapig írtam ezt is.
- Egy óra elég? - Ez egy nagyon komplex történet.
- A prológus és az epilógus is rímel. - Ruhapróba egy óra múlva, azaz nyolckor.
Addigra mindennek készen kell lennie.
- Ezt kérem vissza. - Ti koronákat gyártotok.
Minden gyerek fejére kell.
Tadeusz, lassú hóesést akarok. Ne zúduljon le egyszerre!
Kazimierz, rendes színpadot építs!
- Kacha, Lesław, jelmezek! - Igenis!
- Nem játszhatunk rongyokban. - Oké.
És Józsefnek is kell valami.
Figyu már, Justynka!
- Dumáljuk meg ezt a dolgot! - Justyna.
Justyna.
Kávét?
Kérek, kösz.
A VILÁG LEGJOBB APUKÁJA
Beszélhetnénk felnőttek módjára?
Tejet?
- Ha van szójatej, azt kérnék. - Szójatejet?
Le vagyok nyűgözve.
Ne rúgd ma ki, jó?
Ne így!
Tudod…
Ez így azért eléggé…
igazságtalan Dorotával szemben.
Nem tudnátok átbeszélni ezt a dolgot?
Már milliószor átbeszéltük, de nem akarja meghallani, amit mondok.
- Hát, nem tudom. - Tényleg.
Miről dumálhatnak ilyen beleéléssel?
Érezhető köztük a feszültség. Ez kétségtelen.
Srácok, ne már! Tök egyértelmű.
Dugnak.
Nézd, én tökre megértem az álláspontodat anyaként.
De szerintem…
meg kéne próbálnod egy picit mások fejével is gondolkozni.
Például az enyémmel. Mert őszintén szólva ez így eléggé…
gyerekes.
Oké, megoldjuk.
Szuper.
Tudom, mitől félsz.
Hogy a nőd majd lúzernek tart.
Hogy ezt elkerüljük, amint kirúgtuk Tytust,
felhívom Dorotát, hogy milyen bátor és férfias voltál.
Nem akarok éket verni közétek.
Tudom, így sem rózsás a helyzet, mivel… reménytelen eset vagy.
Megegyeztünk?
Jaj, ne!
- Olyan ügyetlen vagyok. - Ne aggódj, feltakarítom.
Addig hoznál rajzszöget? Az Avokádó folyosón lévő raktárban van.
Nem megmondtam?
Hol van az Avokádó folyosó?
NAPSUGÁR
VÁNDOROK VILÁGUTAZÓK
Majd adok én neked betlehemezést!
Gyerekbiztos.
Jesszus!
Maga direkt…
- Szóval direkt riogatsz másokat? - Felnőttbiztos is.
- Ez az irodád? - Nem.
Az még nincs kész.
Mióta dolgozol itt?
Négy hónapja. És nem hagyom, hogy lerombold az ovimat.
Beszéljek egyenként mindenkivel, mint valami házaló ügynök?
Nem jelenthetnél be valami járványt vagy bombariadót?
Mondtam már, hogy felejtsd el.
Nem rémlik?
Még ha ki is akarnék cseszni velük, etikátlan lenne.
Whiskyt iszol az ötéves kis Kornelia kupájából.
Touché.
Akkor nem segítesz?
Hékás! Óvatosan!
Remek.
Dorota sosem bocsát meg, ki fog dobni.
- Azt hittem, ez a gyerekről szól. - Nyilván róla szól.
De tudod, mit? Hagyjuk!
- Már hogyne Tytusról szólna? - Tényleg?
Majd én megoldom.
Egy jótanács.
Soha ne hagyd őket egyedül Justynával!
…pont ilyen vörös volt!
A Kis Cékla! Tényleg, a Kis Cékla!
Cékla?
Ezt nem értheted. Belsős poén a napsugarasok között.
Hülyeség.
- Én is napsugaras szülő vagyok. - De nem voltál itt.
- Így nem vicces. - Mondd már el!
Na jó. Az úgy történt, hogy…
a gyerekek egy piaccal kapcsolatos előadást mutattak be,
és mindegyikük eljátszott egy zöldséget.
Az egyik kisfiú, Kamiliek…
Szóval mindenki felvett egy adott zöldségre emlékeztető pózt.
Egyikük répa volt, másikuk hagyma…
Kamiliek meg a cékla szerepét választotta.
Ő választotta.
- Lesław! Mutasd már be, mit csinált! - Ne már!
Kamiliek erre ilyet szól: „Én egy kis cékla vagyok.”
És olyat fingott!
Vágom. Szóval a kölyök fingott. Ez hatalmas, tényleg.
Mondtam, hogy így nem jó, látnod kellett volna.
Elvörösödött, és így ragadt rá a Kis Cékla név.
- Eryk, megtaláltad a rajzszögeket? - Képzeld, nem találtam egy darabot sem.
- Mi? - Kénytelenek leszünk használni, ami van.
- Uramisten! - Kazik, jól vagy?
Kezd széthullani minden.
- Picsába! - Nyugi!
Kazik, szépen!
Már akkor sem káromkodhatok, ha baszottul fáj?
Hamza, nem volt egyenes ez a kiba… Szóval leestem.
Valóban?
Szükségünk lesz arcfestékre is.
Meg tudod oldani?
- A harmadik ajtó lesz, jobbra. - Justyna, drága! Hová küldöd ezt a fiút?
Hallgass a jó öreg Tadeuszra!
Örülök, hogy végre
lett még egy zenerajongó az oviban.
Na igen.
Ugyanis a zene csak úgy árad belőlem.
- Tudtad, hogy én is bárd voltam? - Mi?
Tudod, a Bárdok. Kaczmarski meg a többiek.
- Azta! - A lengyel Bob Dylannek neveztek.
A „Falak” megvan?
Tadeusz, te egy zseni vagy!
Nagyképűség lenne, ha helyeselnék.
A te generációd sosem nagyzol. Nem szemetelitek tele az Instát.
- Egyszerűen csak tudod, mennyit érsz. - Ez igaz.
Kár, hogy ők nem tudják.
Kik?
A többi szülő.
- A művész, aki a „Falak”-at írta… - Ihlette.
…hogy lehet, hogy nem szerezhet zenét egy hülye betlehemes játékhoz?
Na?
Krysia, mi újság, hogy állsz?
Még írok.
Hogy reagálna egy bárány Jézus születésére?
- Tudod, mit? Talán mégsem… - Rajta!
Talán mégsem állok készen.
- Jézus jövőre is megszületik. - Nyugi, menni fog.
Hölgyeim és uraim!
Tadeusz szeretné bemutatni a darabhoz írt szerzeményét.
Hallgassátok a dalt, melynek címe…
- Igazából nincs címe… - Nincs címe.
- Ezek énekelni fognak? - Gőzöm nincs.
Gyerünk, MC Dylan, nyomjad! Menni fog.
Krisztus egy istállóban jött a világra
Bekérdeztem egyből: „Tesó, mi az ábra?”
„Örvendj világ!” Ilyeneket mondott
A folytatást már rám bízta És nem is okozott gondot
Egy istállóban született Nem lelte a helyét
A kisded Jézus azt sem tudta Hova hajtsa a fejét
Jól figyelj Mert átadom Szűz Mária üzenetét
Gazemberek irányítják ezt az országot
A politika már mindenhova beszivárgott
Nézz fel a telódból, és engedd be az Urat
Mária karjában a kisded is jól mulat
Li-li-li-li-lá Ugye hogy már nem is fázol ?
Li-li-li-li-lá Mégiscsak jó ez a jászol
Li-li-li-li-lá Ugye hogy már nem is fázol ?
Li-li-li-li-lá Mégiscsak jó ez a jászol
- Hű! - Állat volt!
Justyna, mit gondolsz?
Megvan a festék?
Naná!
Szuper.
Szerintem a darabból hiányzik a vidámság, a móka.
Tadeusz!
Ha már úgyis új forgatókönyv lesz, vegyük ezt is bele!
Mutassuk meg, hogy Jézus születése egy örömteli alkalom.
- Egyetértek. - Akkor tetszik a dal?
Nem semmi. De én is hozzászólnék. Krisztus egy történelmi személyiség.
Megint kezdi.
Az! Ezen semmi sem változtathat.
Szidhatod, ahogy akarod, de a létezését nem lehet letagadni.
Ezért illene idéznünk a Bibliából.
- Jézusom! - Ahogy mondod.
Egy részletet vagy egy zsoltárt.
Kazimierz, nem ez a legmegfelelőbb idő…
- Justi! Én egy táncbetétet javasolnék. - Kizárt.
- És ha vokáloznék? - Nem!
- Tényleg. - Csak hogy ne rappeljen egyedül.
- Ízléstelenül vonaglanál. Felejtős. - Nem bízol benne?
Talán igaza van.
Én az egészet lerövidíteném. Úgysem tudunk profi műsort előadni.
Li-li-li-li-lá…
Most már nem írok át semmit.
Srácok, nyugi már! Múlt hónapban mindenben megegyeztünk.
Kijelöltük a feladatokat.
Bőven volt időnk a variálásra. Vagy változott valami?
Velem ne is törődjetek!
- Bármit eljátszom. Nekem minden jó. - Na ugye!
De mint legifjabb csapattag, én is mondanék valamit.
Szerintem a mai kölykök figyelmét rohadt nehéz lekötni.
Egy ilyen száraz rappel csak beégnénk.
Ezt így tutira unnák. Fel kéne dobni. Effektekkel, zenével…
Azt javaslom, szavazzunk.
- Szavazzunk! - Nem kéne a szavazásból viccet csinálni.
Amúgy egyetértek.
- Jöjjön a dal! - Igen!
- Meg a táncod is. - Szuper!
- Ez az! - És idézünk a Bibliából. De bölcs legyen!
A Bibliában minden bölcs.
Remek.
- Bassza meg! - Szépen! Mármint, atyaég!
Mi történt?
Bocs, erről én tehetek.
Direkt tetted oda.
Justyna…
Miért akarna veled Eryk kiszúrni?
Igaz. Mi oka lenne rá?
Elnézést, mindjárt visszajövök.
Justynka!
Miért nem fejezzük be mára?
Olyan szép estét terveztünk. Betlehemessel, karácsonnyal, hóval…
Régen a gimiben…
mikor így felhúztad magad, annak néha elég csúnya vége lett.
Justynka kissé feszült, nem?
Csak nincs valami baja?
De igen. Rákos volt.
Szuper anya, és nagyon erős nő.
Legyőzte a betegséget, miközben egyedül nevelte a lányát.
A RÁK ÉS TE ÁLDÁS ÁLRUHÁBAN
MONDD EL A GYEREKNEK! GYŐZTEM. HOGYAN TOVÁBB?
NEHÉZ. BOLDOGUL MAJD NÉLKÜLEM?
Hát igen…
a rák szívás.
Nasizgatunk?
Na csá! Nézd, milyen jó fiú valaki!
- Tytus, mondd, hogy „Csá”! - Csá!
Csá! Persze hogy jó fiú. Együtt tekerjük a spanyót.
- Ne már, bazmeg! - Szívatlak, haver. Ez csak szigszalag.
Nem kap gandzsát, túl drága.
Csak fektesd le, vagy valami, oké?
Na csá!
Ez az! Gyerünk!
Köszönöm szépen, fiatalember.
Nagyon szívesen.
Te hozol váltóruhát a gyűlésekre?
Egy nő készüljön fel mindenre!
Kazik, várj egy percet!
SPORTVILÁG
Csak utánad.
Kazik…
Az a vécés dolog hülyeség volt. Ne haragudj!
Talán a csordaszellem volt az oka, vagy szimplán becsicskultam a nőmnek.
- Spongyát rá! - Tényleg?
Bassza meg!
Ezt nem hagyhattam ki.
Bocs!
Látni akartam a képed.
Nyugi, nem haragszom.
Örülök, ez jó hír.
Néha jó látni az ijedt képeteket.
Amúgy van engedélyem.
- Irigyellek. - Ha kell, segítek szerezni.
Figyelj csak!
Ugye ismered Tytust, a fiamat?
Aha.
Rendes gyerek, tényleg.
Klassz kölyök, bár vannak problémái. De melyik gyereknek nincsenek?
Na ja.
Mindenkinek jár egy második esély, pláne egy kölyöknek.
Mária Magdolna is kapott.
Na ugye. Nem is beszélve Barabásról, Pilátusról, és így tovább.
Igen.
- Bocs! - Ne, gyere csak be!
- Most? - Elvégre is felnőttek vagyunk.
Azok bizony.
Csak akartam valamiről dumálni.
Tytus is ránk nyitott egyszer.
A kis Tytus. Te is jól tudod, mi a baj vele.
Mind tudjuk, hogy viselkedik.
Néha rosszalkodik, de semmi komoly.
Ez már tényleg komoly ügy.
Nem hagyhatjuk, hogy szorongjanak a gyerekeink.
- Nézz körül, ez egy vidám hely! - Az élet sem vidám.
Adódnak problémák, és néha szar minden.
Talán adjam fel, és mondjam azt: „Tytus, totál elcseszett vagy”?
A rák megtanított, hogy néha két rossz közül kell választani.
És sajnos most is ez a helyzet.
Az emberek gyakran tesznek felelőtlen kijelentéseket.
Például a melegeket meg a feministákat eredendően rossznak állítják be.
- Meg a házasság előtti szexet. - Tök igaz.
Hogy lenne rossz a szex vagy egy ártatlan gyerek?
Helyesen kell cselekednünk.
Mindig.
A gyerekekért mindig.
- Mindig. - Mindig.
A gyerekekért.
Mindig.
Kész!
NINCS FESTÉK
Kifogyott a patron.
Mi? Akkor nem lesz szövegkönyv?
Használd a másik nyomtatót!
- Okés. - Szóval két nyomtató van.
Három. Ez egy drága ovi.
Bocs, elfelejtettem, hogy Dorota nem fizet.
Hiba volt ezt mondanom.
Akkor kezdhetjük a próbát?
Hol volt, hol nem volt Képzeljétek el, gyerekek
Jézus egy istállóban szakáll nélkül született
Hullámos a szakállad.
…hogy a gyerekek békében éljenek
Mindenkinek van anyukája Így neki is volt
Egész addig, míg a kereszten meg nem holt
A nőknek bejön a szakáll. Érettséget sugall.
Pihenjél, jó?
- Szeretnéd, mi? - Tudod, mit szeretnék?
Látni a képed, amikor veszítesz.
Mikor József és Mária Betlehembe ért, mindketten nagyon fáztak.
József és Mária!
Azok mi vagyunk.
Drága kicsi Jézuskám!
Olyan nehéz egyedül gondoskodni rólad.
Legyen „magányos anyaként”!
Magányos anyaként.
József, hát te is itt vagy?
Itt.
De sajnos fáj a hasam.
Mikor hozzák már a bölcsek a mirhát?
- A mirha nem ehető, József. - Mária…
Folytasd!
Miért kellett nekünk gyerek?
Ez nem a te gyereked.
Te a mostohaapja vagy.
Így igaz, József. Az Úr az apja.
Ne sírj, te drága! Apád veled van. Apád, a jóisten.
Szegény fejem! Szegény, rettegő szívem!
Mikor kapok segítséget?
József csak asztalokat farigcsál. Hogy lesz így étel az asztalon?
- Együnk bárányt! - Ne imprózz! Itt nincs szöveged.
Annyi a szövegem, hogy fáj a hasam. Ehhez kellett egy óra, baszki?
- Szépen! - Mária! Minden anya magányos.
Akkor is, ha van férje.
- Nem minden fiúból lesz Jézus. - Na tessék!
- Jaj! Minden csupa… Tadeusz! - Sajnálom.
Én megmondtam.
Nem hiszem, hogy Betlehemben valaha is havazott.
Na jó, én kiszálltam.
Attól még, hogy nem József a gyerek apja, igenis van szava.
- Miért is? - Mert ő neveli!
És mindegy, hogy a Szentlélek nemzette,
vagy Casper, a kibaszott barátságos szellem.
A pasas kidolgozza a belét, és sajátjaként neveli a kölyköt.
Aki talán épp ezért lett egy kis pöcsfej.
- Mit mondtál? - Állj! Ez az istenkáromlás tűrhetetlen.
- Mondd még egyszer! - Látjátok? Erről beszélek!
- Igaz. Teljesen nyilvánvaló. - Eryk, most már bevallhatod.
Kezdettől fogva furán viselkedtek egymással.
- Szóval tudtok mindent? - Naná!
- Szegény Tytus, mibe kevertétek? - Hát ez az!
- Dehogy szegény! - Akkor…
szerintem szavazzunk!
Szavazzunk?
De hát… tök cukik vagytok együtt.
- Mi? - Ugyan már!
Tudjuk, hogy dugtok.
Mármint én meg ő?
Ja.
Justynka, miért nem mondod el nekik, miről is van itt szó?
- Hogy érted? - Na jó.
Hamza, bocs, kikapcsolnád a zenét?
Szóval, drága barátaim…
Justyna ki akarja rúgni Tytust az oviból.
Kirúgná a közösségből, ahol állítólag minden gyerek számít.
De gondolom, ez csak a gazdagokra vonatkozik.
Vagy csak én értem félre?
Elmagyaráznád, kérlek? Mindenki rád figyel. Tiéd a szó.
- Na jó, akkor… - Elég, szavazzunk! Krysia, a cetliket!
Figyu! Tudod, mit?
Mit szólnátok egy nyílt szavazáshoz?
Remek ötlet! Lássuk, milyen emberek is vagytok!
A szülői munkaközösség elnökeként
szavazást indítványozok Tytus Kwiatkowski ügyében.
Akik támogatják a korai szünidőre bocsátását…
Ez komoly? Mondd már ki!
Ki akarod rúgni az oviból.
Tegye fel a kezét, aki támogatja!
- Tedd már fel! - Jól van, na!
- Szeretnék mondani valamit. - Ki támogatja?
Na jó.
Ki ellenzi?
- Hadd magyarázzam meg! - Dugulj el, haver!
Eryk, ez nem ellened szól.
És nem is Tytus ellen. De…
a fiúnak gondjai vannak.
Nem, figyelj!
Ez totálisan abszurd. De talán az igazgatónő is hozzászólna.
Hölgyek, urak, mindenki nyugodjon meg, és foglaljon helyet!
- Gondoljuk át… - Köszönjük.
Ha nem haragszik, ezt majd mi megoldjuk.
Itt most szülőként kell gondolkodni, és ön nem az.
Úgy gondolom, a tanári tapasztalatom feljogosít arra, hogy hozzászóljak a…
Jó, akkor halljuk!
Tytus ismeri az ábécét? Tud cipőt kötni?
Úgy vélem, most átlép egy határt.
- Igazán? - Két hónapja vizsgálom Tytus ügyét.
Látok bizonyos jeleket, amelyek…
Sajnos túl lassú, asszonyom.
Túl lassú.
Elnézést!
Tytus csúnyán viselkedik az ikreimmel. Szándékosan felcseréli a nevüket.
Różát arra kényszerítette…
hogy vetkőzzön le.
Értem, hogy vannak ezek a szociális juttatások.
- Nincs bajom a szegényekkel… - De viselkednie kell.
- Ebből elég! - Folyton csúfolja Elifát.
- Hogy hívja? Al-Dzsazíra? - Nem. Lepicsázza.
Írom a káromkodásokat.
Eddig 23 B betűs, 13 K betűs, 14 F betűs és 11 P betűs szó hangzott el.
Danielt, az én Down-szindrómás fiamat sosem csúfolta.
Csak péniszt rajzolt a homlokára. Három napba telt, mire levakartuk.
Engem úgy hívott…
Szardeusz.
Hússal eteti a vega gyerekeket.
Énekel a délutáni alvás közben.
- Habzsolja a vajat. - Sarkon harapja a többieket!
Batmaneset játszik, és elveri a kicsiket.
Szidja a hazánkat.
- Oké, szóval csinált pár rosszaságot. - Aha.
Minden gyerek rosszalkodik, és nem mind aranyos.
Ha most lennék gyerek, engem már rég kivágtatok volna.
- Még csak ötéves. - Hat.
Tudod…
Az én Kingám csupa seb.
Tudod, hogy nézett rám az orvos?
Tytus bezárta egy ládába.
Néhány órára, tornaóra közben.
Hangos volt a zene, a gyerekek táncoltak, így…
nem hallották, hogy kiabál.
Csak akkor…
mikor Krysia eljött Pawełekért.
Ő szabadította ki.
Az egész láda csupa vér volt.
Talán holnap, a színdarabban Tytus kaphatna angyalkaszerepet.
- Beleírom a forgatókönyvbe. - Oké.
Csak hogy…
szép emlékekkel búcsúzzon tőlünk.
De mennie kell.
Bassza meg!
Faszom!
- Mondanom kell valamit. - Várj, mielőtt elfelejtem…
Sajnálom, hogy rád támadtam.
Nem hibáztathatlak. Tytus nem a fiad.
Nem erre vállalkoztál.
Nehéz gyerek. Tudom. Te pedig…
Dorota…
…nem vagy túlzottan felelősségteljes.
Tudom, ilyen a stílusod,
és pont ezért szeretlek, mert…
Nem is tudom.
Másfél óra múlva hazaérek, majd megbeszéljük. Fent leszel még?
Igyekszem.
Mondani akartál valamit. Tytusról van szó? Alszik már?
Igazából nem fontos. Várhat.
Oké. Ölellek mindkettőtöket.
- Szia! - Szia!
Kis szarházi!
Azt hittem, csak velem ilyen.
Hogy ez egyfajta beavatási szertartás.
Minden gyerek utálja az anyja új fasziját, nem?
Talán hülyeség, de eskü, azt kívánom, bárcsak engem zárt volna be egy ládába.
Hozzám sem szól. Annyit sem mond, hogy húzzak el.
Le se szarsz, bazmeg? Felőlem!
De egy fedél alatt élünk. Legalább egy kicsit lehetnél érettebb.
De mindegy, most már oviba se kell menned, rám se kell nézned. Győztél, Tytus.
Győztél.
Mi az?
TYTUS KWIATKOWSKI
- Jesszus, miért kellett ezt megmutatni? - Tudom, kicsit sokkoló.
- Nem mondod. - De terápiának hasznos.
Szerinted ez vicces?
Már értem, miért ilyen elbaszottak az itteni kölykök.
Jesszus, nem a micsodája a lényeg! Más korabeli gyerek is rajzol ilyesmit.
Nézd meg a többit!
Csak fáradt vagyok.
- Megértem. - Ez…
- Bassza meg! - Semmi baj.
Ja, ez nem…
ez csak valami fura élettani reakció.
Azta!
Akkor gondolom…
valamit tennünk kéne.
Békés ünnepeket, Hamza!
Azt kívánom, hogy csodás karácsonyunk legyen.
Jó, legyen!
Hamza, nem fura neked karácsonyi ostyát enni velünk?
Nem, miért? Ez is csak egy hagyomány.
- És velem mi lesz? - Hát…
Krysia!
Akkor? A győzelemre?
- Mint karácsonyi kívánság? - Aha.
Ne már, Justyna! Ilyenkor egészséget és boldogságot szokás kívánni.
Szegényke még csak gyerek.
Jól van, csak hülyülök. Vicc volt.
Justynka…
Nem kívánhatok neked semmit, hisz mindened megvan.
- Tadeusz… - Mondd!
- Jó egészséget! - Kösz.
Bocsáss meg egy percre! És tudod, mit?
Igyál egyet ma este!
Igyál!
Számomra Isten máshol van…
Nem akartam sztereotip feltételezésekbe bocsátkozni, miszerint tuti van nálad fű.
De azért reménykedtem benne.
Miért vagy ilyen rendes velem?
Azért, mert hangmérő…
Mert a zenei lelki társam vagy.
Az életem a munka, a gyerekek meg az asszony körül forog.
A nejem nem ért a zenéhez. Igazából semmihez sem ért.
Jó nagy slamasztikába kerültem.
Hangmérnök vagyok.
Igen, az.
És ez lenyűgöző.
Nagyon irigyellek.
Mit is csinálsz pontosan?
Tartok egy rudat, aminek a végén van egy mikrofon.
A forgatásokon annyit mondok, „megvolt” vagy „nem volt meg”.
De mostanság mindenhonnan kirúgnak, mert ezt is elbaszom.
Szóval ilyen a te zenei lelki társad.
Róża mellett van egy fiam is.
Korodbeli srác.
Talán kicsit idősebb is.
December 23-án született.
Akkoriban a férfiak még nem lehettek bent a szülésnél, így egyedül vártam otthon.
Nagyon izgultam, és próbáltam magam lekötni valamivel.
Így aztán írtam egy altatódalt.
Hamarosan nagy leszel Meglásd, csak egy pillanat
Ha karjaimban elveszel Ne félj, senki sem bánthat
Mert apa itt van veled
Mert a te drága jó apád Örökké vigyáz majd rád
Leszel majd tíz, tizenöt, húsz éves
De a világ akkor sem idegeníthet el téged
Mert apa itt van veled Mert apa itt van veled
Mert a te drága…
Mindig elénekeltük, mikor meglátogattam az anyjánál.
De már nem igazán vágyik a társaságomra.
Nem is tudom, talán idegesítem.
Ezért akartam Różát is. Hogy vele talán majd jobban csinálom.
Hogy másodszor…
nem szúrom el.
Nem szúrtál el semmit.
Te legalább vele voltál.
Mert a te drága jó apád vigyáz majd rád
Mert apa itt van veled…
Kacha, gyere csak!
Fenséges illat…
Így is van.
Nem akarok bunkó lenni, de kérhetek egy slukkot?
Van nálam bőven.
Hát hogyne lenne?
Minden oké?
Tudod…
- Volt már jobb napom is. - Ilyen még sosem volt a számban.
Sosem volt még ilyen a szádban? Oké.
- Ez jó lesz. - Most szívd be…
Mégiscsak felhívom majd Dorotát.
Elmondok neki mindent. Bátor voltál. Keményen harcoltál.
Ez milyen kender? Sativa?
Ez az én dolgom. De azért kösz.
Ez sativa.
- Sandra! - Elnézést, bocs!
Csak azt akartam mondani…
Ez durva!
…hogy köszönöm.
Hogy mellettem szavaztál. Irtó rendes volt tőled.
- Mi a téma? A vécé? - Nem.
- Tytus. - Sandra.
- Mi? - Mi?
Jézusom, bocs! Nem figyeltem.
Mondjuk úgy, hogy Sandrának van némi gondja az alvással.
Igazából…
kábé azóta nem alszom…
mióta…
Gyereked van.
Azóta nem alszol?
Ha gyereket vállalsz, az életed onnantól kezdve…
- Az enyém még a vécére is követ. - Ez aranyos.
Róża nem akar tudomást venni a hetes számról.
Úgy számol, hogy: „öt, hat, nyolc.”
Most vagy az agya nem veszi be, vagy csak minket bosszant.
- Nem. A gyerekek buták. - Mi?
A gyerekek buták. Mindegyik.
Én tudom, hogy működik a világ.
A gyerekek eleinte buták,
az idő múlásával aztán ezt lassan kinövik.
Alig várom a napot, mikor majd hazaérek, és tudok valakivel értelmesen beszélni.
Kibaszott összetett mondatokban.
Velem is…
Velem is beszélgethetsz.
Szerintem nem buták, csak stresszesek.
Múltkor épp vasaltam, a gyerek játszott. Egy pillanatra nem figyeltem,
és már ott állt a nyitott ablakban, a hetediken,
és az apja után kiabált, aki sosincs otthon, hogy: „Witek!”
- Egy centin múlt, hogy… - Jó ég!
- Nem érzi a magasságot? Idióta. - Szörnyű…
- Úristen, sajnálom! - De hát igazad van.
Eryk, te akarsz gyereket? Mármint sajátot.
Ez is egy amolyan…
filozófiai kérdés.
Az utód az utód.
Justyna…
Gyere, mondok valamit.
Gyere!
„Szia, szívj belém!”
Nem lehet. Kinga egyből megérezné.
És pocsékul hazudok. Szóval el kéne magyaráznom, és…
Látod, Eryk? Jó, hogy nincs gyereked.
Bármit megtehetsz.
Na jó, srácok, én most eltolom a bringát. És hát…
bárhogy is alakult…
azért jó arcok vagytok.
Te is.
Maga meg kár, hogy elmegy. Nem is rossz ez a hely.
Hogy mi?
Épp most szerettem volna beszélni önökkel.
Hogy érti, hogy elmegy?
Francba, sosem tudom befogni. Folytassa, asszonyom!
A kialakult helyzetre való tekintettel szeretném ezt átadni.
Parancsoljon!
Mindnyájuknak nagyon köszönöm.
Jó éjszakát!
„Az együttműködés és a kommunikáció hiánya okán
lemondok a Napsugár Óvoda igazgatói posztjáról.”
- Oké, ezt már kívülről tudjuk. - Még le is pecsételte.
Justyna, tennünk kell valamit.
Csak alszik rá egyet, nem?
Ne már, pedig tök jó fej.
- Úgysem találunk jobbat nála. - Én is bírom.
- Leszbikus, de sosem hangoztatja. - Még ajándékot sem kapott.
Tegnap azt mondtad, „Hülyeség, azért kapja a fizetését.”
Mégiscsak kéne valami kedves gesztus.
Hozok egy bonbont a benzinkútról.
Én meghívom egy italra.
- Beszélek vele… - Muszáj mindig piálnod?
Krysia, drága, már ne is haragudj, de…
- Semmi közöd az életemhez. - Kár egymást okolni.
Itt senki sem hibás.
- Kivéve, tudjátok… - Figyeljetek!
Nem kell ezt túldramatizálni. Menjünk haza…
- Nem megyünk haza. Még nem végeztünk. - Tadeusz, azok a játszószobából vannak?
- Micsodák? - A poharak.
- Igen. - Azok holnapra kellenek.
És ha az egyik gyerek berúg, és meghal?
- Valószínű. - Justi, segíts!
- Jövök. - Ezt a kuplerájt, Tadeusz!
A szülői munkaközösség elnökeként megyek, és elsimítom ezt a vitát.
Szerinted ez vicces?
Hogy simítanál el bármilyen vitát?
Mesélj, mi a terved?
Az a nő ki nem állhat téged.
Ezt azért így nem mondanám.
Mindketten a legjobbat akarjuk a gyerekeknek.
- Justynka! - Igen?
Szerintem jobb, ha az egész vezetőség megy.
Bocs!
Menjetek csak mindketten! Sőt, el is felejtettem!
- Sandra is a trió tagja, menjen ő is! - Mehetek.
Mire célzol?
Justyna seggét tisztára kell nyalni.
Gúnyolódhatsz, lepereg.
Menjen Eryk!
- Eryk? - Nem hiszem, hogy nekem kéne.
Én sem.
Kivéve, ha ragaszkodtok hozzá.
Dehogy, mármint…
Eryk…
Jogod van hozzá. A te gyereked is ide jár.
Tényleg?
Még igen.
Hát jó.
Akkor menjen Eryk!
Van még jelentkező?
Ez a végleges döntésem.
Megértjük, igazgatónő.
De szeretnénk tudni, pontosan mi miatt hozta meg ezt a döntést.
- Elnézést! - Szeretnénk valami megoldást találni.
Igazgatónő…
Viselkedj már!
Bocsánat!
- Egy plüss. - Köszönöm.
Mi csak azt szeretnénk, hogy mindenki boldog legyen.
Szeretnék őszintén bocsánatot kérni.
Mondtam, amit mondtam, de…
Nem haragszom önre.
Csak másfajta munkamodellhez szoktam.
Mindenki fáradt, térjünk a lényegre! Mit akar?
Maradnék, ha az én módszereim szerint irányíthatnám az óvodát.
Csak hát mi lenne erre a garancia?
Igen…
ez jogos.
Indítványozom a szülői munkaközösség elnökének újraválasztását.
- Micsoda? - Tessék?
Bocsánat, elnök asszonyának. Így pontos, jól mondom?
- Kazik, ne viccelődj! - Szoktam én viccelődni?
Megismétlem, hogy mindenki megértse.
- A gyerekeink jóléte az első. - Ez igaz.
De hát ezt nem lehet csak így, éjszaka!
Krysia, kértem, hogy segíts?
Kazik…
Te le akarsz váltani?
Ez nem rólam szól.
- Csak a legjobbat akarom a gyerekeknek. - Kurvára tudom, miről szól ez az egész.
De természetesen szavazhattok, ha ezt akarjátok.
De Justyna…
Nem lehetsz itt, amikor szavazunk.
Ugye csak viccelsz?
Már értem. Az egészet a dirivel terveltétek ki.
Ez egy összeesküvés. Annyira naivak vagytok! Ez az ő művük.
Titeket nem is érdekelnek a gyerekeitek, ha bedőltök ennek a drogosnak.
Ennek a gengszternek.
Meg ennek a p…
Pedagógusnak.
De akkor sem adom fel.
Elnézést!
Akkor lássuk!
Rossz érzésem van. Nem jó ez így.
- Szegény… - Rákos volt, és?
- A fiam meg Down-szindrómás. - Kazik!
Mi az?
Szégyelljétek magatokat! Justyna jó ember.
- Tényleg? - Az hát, egy angyal!
Igen, az.
Gimi óta ismerem. Oké, néha bekattan.
De a jégpáncélja mögött érző szív lapul.
Még meg kell választanunk a munkaközösség új elnökét.
- Én magamat jelölöm. - Nem ez a megfelelő alkalom.
Ez szép volt! Szerintem Justyna most…
Most kell döntenünk. Nem maradhatunk vezető nélkül.
Az elejétől így kellett volna lennie. Gratula, Hamza!
Erre inni kell!
- Te lettél az elnök? - Én.
Szerencsére a jó öreg Tadeusz minden helyzetre felkészül. Tessék!
Kazik hol van?
- Saját készítésű. - Tényleg?
- Minden oké? - Persze. Minden rendben.
Figyeljetek, hülyén jött ki ez az egész. Túl gyorsan történt minden.
Nem volt lehetőségem…
rendesen elbúcsúzni, és megköszönni az együttműködéseteket.
Tadeusz!
Mindig remek hozzászólásaid voltak. A tapasztalatod rengeteget segített.
Az ötleteid nagyon eredetiek.
Hát, igyekszem.
- Lesław… - Kazik!
Hála neked, a gyerekek jártak a Varsói Vízművekben.
Az menő hely.
Kacha, jobban kellett volna bíznom a művészi képességeidben.
De mostantól szabadon kísérletezhetsz.
Sandra…
Na igen. Drága Krysia!
Mindig együtt voltunk. Szuper forgatókönyvet írtál. Veretes.
És én?
Te egy faszfej vagy.
- Oké. Szerintem pihenned kéne. - Várj!
Eryk, ki engedte meg, hogy beszélj?
Elképesztő.
Csak pár órája vagy itt, de már mindenkit az ujjad köré csavartál.
Hogy merészeltek így bánni velem?
Azok után, amit az oviért tettem.
Nélkülem a kölykeitek még homokot zabálnának.
- Rég kinyírták volna egymást. - Legalább voltak a Vízművekben.
Kazik fia ide se járhatna. Nem lenne itt egy SNI-s gyerek sem.
Tytus sem lenne itt. Nem mutathatná meg, milyen remek kissrác.
Justyna!
- Nyugi! - Nyertél.
A Kis Cékla marad.
Krysia, csinálj valamit!
Kis Cékla?
Nos, Eryk…
Tytus volt az, aki pukizott, ő volt a Kis Cékla.
Mind rajta nevettünk.
Miatta született ez a kis belsős poénunk.
Kinek az ötlete is volt ez a név?
- Nem Hamza ikreié? - Tényleg?
Tytus a Kis Cékla? Szerinted ez vicces?
- Azt kérdeztem, szerinted ez vicces? - Hagyjál!
Ne merj leköpni!
- Justyna! - Add vissza!
Ez önvédelem!
Nincs megtöltve.
Na jó, de.
Csak beszélgetni szeretnék, oké?
Kibaszott képmutató bagázs.
Egytől egyig szar szülők vagytok, és mégis kritizálni mertek?
Hamza…
az ikreid mindennap sírnak az oviban.
- Mert szar apa vagy. - Tudom.
Mondd ki! „Szar apa vagyok.” Gyerünk, halljam!
Szar apa vagyok.
Most te is! „Szar…”
Szar apa vagyok.
Kacha!
Szar apa vagyok.
Mi a faszt beszélsz? Szar anya vagy.
Tudod, volt ám csapatépítő bulink.
Három is, ugye?
Nélküled.
Úgy értem, maga nélkül.
Mélyen tisztelt Tadeusz úr!
Na halljam, a kurva életbe! „Szar…”
Tadeusz!
Szar szülő vagyok.
Egy szar kalapban.
Szar anya vagyok.
Pocsék anya.
Krysia!
Ez most nem rólad szól.
De te is az vagy.
Szar anya vagy.
Én szuper anya vagyok.
Sőt, ami azt illeti, a legjobb.
Van egy lányom, akit harcosnak neveltem.
Nem, Justyna. Nem akartam, hogy megtudd,
de nem Tytus…
zárta be Kingát a ládába.
Hát ki a faszom volt?
Krysia!
Ő zárta be saját magát.
Elmondta, mikor kiszabadítottam.
Azt mondta…
nem akart hazamenni.
A lányod
fél tőled.
Krysia…
Mitől fél Kinga?
- Ez nem igaz. - De igen.
Inkább fogd be a kibaszott pofádat!
- Minek is csúfoltak az iskolában? - Justyna!
Hosszú Nyelvű. Így hívták.
- Mivel mindenkit leszoptál. - Justyna, nyugi már!
Nem akkora tragédia, hogy Kinga elbújt.
Jézusom!
Tytus is csinál fura dolgokat. Nem kell ebből ekkora ügyet csinálni.
Úristen!
Sajnálom!
Természetes testi reakció. Dietetikus vagyok.
Justynka! Mindenki feszült.
Igyál egyet!
Felhívhatom Kingát, hogy elmagyarázzak mindent.
Krysia…
- Tényleg mindenkit leszoptál? - Baszódj meg!
- Nem halkítjuk le egy kicsit? - Nem!
Hallja csak az egész város Tadeusz buliját!
Igen, drágám. Kicsit elhúzódott a dolog.
- Holnap itt lesznek a gyerekek. - Na és? Gyerünk!
Úgysem ismerik fel a szagot.
Kazik!
Nézz rám, ha hozzád beszélek! Kazik!
Haragszol, hogy én lettem az elnök?
Dehogy.
Te voltál a jobb, Hamza. Gratulálok.
Kösz.
Ez az, bulizzunk!
Hé!
Krystyna asszony!
A győzelemre!
Óriásit alakítottál! Hatalmas volt!
Kapcsolják már ki a zenét!
Mi van Justynával?
Na igen, ő…
Igazából nem számít. Kissé elragadtatta magát. Megesik.
A lényeg, hogy vége.
Vége?
Nem is hallottad? Nem Tytus zárta be Kingát a ládába!
Ettől még nem biztos, hogy marad.
Touché!
Majdnem bedőltem. Jesszus!
Nem vagyok meggyőződve róla. Ez már az én felelősségem.
Még át kell gondolnom. Tytus nagyon nehéz eset.
Nem tudunk mellé állandó felügyeletet biztosítani, pedig erre volna szüksége.
Ilyenekkel ne is viccelődj! Kezdek ideges lenni.
- Ugye csak viccelsz, bazmeg? - Parancsolsz?
Én…
Nem azért küzdöttem ennyit, hogy most befenyíts, nem ezt érdemlem.
- Így gondolod? - Így.
Sok gyereket tanítottam, és ismerem a magadfajtákat.
Mindennek a kedved szerint kéne történnie, de a világ nem ilyen egyszerű. Gyökér!
Ez azt jelenti, hogy Tytus…
Most megyek. Reggelre legyen rend!
Várj! Tadeusz, figyelj!
- Gyere vonatozni! - Engedj el!
A diri azt mondta… Várj már!
Jó kis szeszt főztem, mi?
- Nem! - Mi az?
Jézusom!
Micsoda műanyag fos!
Lesław! Muszáj… Figyelj!
Várj! Muszáj…
Kidobott. Még a kanyar előtt.
Szerinte túlzottan beleéltem magam a kapcsolatunkba.
- Amit ő nem is akart! - Ez most nem fontos. Figyelj!
Nem fontos? Hát persze.
Egy olyan csávó, mint te, minden ujjára talál nőt.
Egyértelmű, bazmeg! a magadfajták a legrosszabbak.
Születésed óta nyugis vagy.
- Mi? - Folyton baromkodsz.
Hiába zabálsz, nem hízol el. Az én életem meg egy kibaszott küzdelem!
- És mit kapok cserébe? - Hamza!
- Kurva élet! - Passzolj! Gól!
- Kacha … - Ne érj hozzám!
Folyton taperol a vastag virsliujjaival!
Rám tapadt, mint egy pióca! Hagyjatok már végre békén!
Mindenkit pátyolgatok! A pasikat, a kölykömet. Kurva életbe már!
- A kölykömet vagy egy pasit. - De Tytus… A diri azt mondta…
Faszomba már Tytusszal! Minden rólad szól!
Üvegfal mögött vannak, és így szeretjük őket.
Nem kell elviselniük minket, nem kell bólogatniuk mindenre.
Nincs hányás!
- Ne káromkodj! És szólj Justynának! - Segíts!
- Mondd meg, hogy szeretem! - Jesszus! Nem…
Justynka, annyira sajnálom! Fogalmam sem volt…
Igazi karácsonyunk lesz.
Hahó!
Egy, két, há'…
- Figyeljetek már! - Féltetek bulizni Tadeusszal!
Nem megmondtam, hogy oltári lesz? Hát nem kurva jó?
- Kuss legyen már! - És…
Dicsőség a…
- Példát kell mutatni a gyerekeknek. - Rohadt kis törpék!
- Bassza meg az összes… …a Földön…
Minden kölyköt lelencházba kell dugni!
Csengőszó…
Hahó!
- Légy jó! - Bassza meg!
Ne feleselj!
…Jó apád
Jó éjt, kincsem! Csukd be szépen a szemed!
Álmodj egy olyan csodaszép jövőről, amilyet csak el tudsz képzelni!
Eryk!
KIS SZAROSOK
DOROTA: 37 NEM FOGADOTT HÍVÁS
Húzd le a vécét, ifjú felfedező!
- Jó reggelt! - Szia!
Magasságos ég! Édes Jézusom!
- Végre aludtam! - Csendesebben!
- Egy pillanat! - Meg sem szólaltam.
- A bébiszitter be tudja hozni Gawełt? - Igen, intézem.
Megkérjem, hogy hozza el…
- Ankát is? - Ha megtennéd…
Emlékeztek, hogy éjjel azt kiabáltuk, hogy szar…
hogy rossz szülők vagyunk?
- Én az is vagyok. - Persze. Pont te.
Kikészültem.
Ahogy néznek rám csillogó szemekkel, és folyton kérdezősködnek.
„Apa, apa!”
Azt hiszik, mindent tudok.
- Ki vagyok én, hogy tanítsam őket? - A szülői munkaközösség elnöke.
Pawełek néha kiabál velem.
Üvölt.
Egyszer elegem lett, és elfenekeltem.
Azt mondta, megmond az apjának, és fotói is vannak.
- Olyan hülye vagyok. - Dehogy.
Nem vagy hülye. Tényleg. Ez színtiszta zsarolás.
Mikor az ultrahang kimutatta, hogy Daniel…
Szóval hogy…
olyan lesz, amilyen lett…
azt akartam…
Azt akartam, hogy a nejem…
Függetlenül attól, miket szoktam mondani, valójában…
Féltem, hogy nem birkózom majd meg a feladattal.
Annyira nehéz…
gyereket nevelni.
Kibaszottul nehéz.
Pláne így, hogy…
Így még nehezebb.
De nagyon szeretem.
Olyan kibaszottul szeretem!
Bocs. Bassza meg! Sajnálom, hogy…
Jó reggelt!
Hölgyek, urak, ha jól látom,
le kell fújnunk az előadást, ugye?
- Hát… - Szerintem igen.
- Nem. - Hogyhogy nem?
Kész leszünk időben.
Lesz betlehemes játék.
Megáll az eszem!
- Nem leszünk kész. - Mivel nincs itt…
Justyna.
BASSZÁK MEG A…
Kösz.
Beszéltem Kinga bébiszitterével. Justyna nem ment haza.
Az emeleten sincs.
Az öltöző!
Justyna!
Ébren vagyok.
- Elő kell adnunk a betlehemes játékot. - Nem.
Ez a te estéd.
Vagyis a te napod.
Uramisten!
- Milyen lenne a darab Mária nélkül? - Rövid.
- Egy harcos sosem adja fel. - Na persze.
Szia!
Justynka…
- Ne már! - Justyna!
Justyna!
Justyna, ne már!
Ne légy gyerekes! Olyan szép lesz a műsor!
- Jó reggelt! Justyna! - Mi az?
- Hogyhogy mi az? - Mit akarsz?
Jézusom! Annyira idegesítő vagy, tudsz róla?
Hagyj békén!
Ezt akarod?
- Nem megyek vissza. - Pedig muszáj.
A lányodért.
A lányom fél tőlem.
Akkor hagyjuk a darabot!
Francba vele!
Utálom magam, amiért mindent elbaszok.
És valami hőstettel akarom leplezni minden kibaszott alkalommal.
Vigyáznom kellett volna Tytusra, de ahelyett is idejöttem. Nagy ötlet volt.
Nem tudom, jó apa leszek-e valaha.
Gyere, József!
Ezért szeretem a karácsonyt.
Figyelj!
Mindenki hallotta, hogy fingtam?
Nem, persze hogy nem.
Oké.
Gyere!
Tytust illetően… Justyna!
Jó reggelt! Perceken belül kezdünk.
Nézd, eltört a karácsonyfa.
Jól van.
Jó reggelt!
Szia!
- Vedd le a kabátot, és keress egy helyet! - Mi a pálya?
Nem akarsz mondani valamit?
Azon kívül, hogy egy narkósra bíztad a fiamat.
Nem narkós, csak díler.
Várj, Dorota!
A műsor után beszélünk.
Gondolom, van mit mesélned.
- Elnézést! - Mi az? Mi történt már megint?
Semmi, csak beszélgettünk Erykkel, és volna egy javaslatunk.
Ez az én helyem!
Ezt figyeld!
HULLADÉKVILÁG
Mindennap kell hogy legyen mellette felügyelet.
Értem.
Ez akkor önnek is rendben van?
Elméletileg igen.
Logisztikailag nem lesz egyszerű, de…
- Próbáljuk meg! - Eryk, Justyna! Gyertek!
Kedves gyerekek, kedves szülők!
Köszöntök mindenkit a Napsugár Óvoda betlehemes játékán.
Mi az a betlehemes játék?
- Nem tudod, mi az? - Én tudom!
Jól van. Krysia!
Te kezdesz.
Mi a szövegem?
- Hol a forgatókönyv? - Van olyan?
Nem emlékszem. Leírtam, és kiment a fejemből.
Ne aggódj, Krysia! Semmi baj.
Akkor improvizálunk.
Mi?
Ez komoly?
A legértékesebb tudást mindig az elkövetett hibákból szerezzük.
Ezért, drága gyerekek,
azt kívánom, hogy a legszebb és legjobb hibákat kövessétek el.
Te mondtad, hogy a gyerekeknek nem kell a betanult szarság.
Nekik vidámság, akció és őszinteség kell.
Soha ne féljetek hibázni!
Jó lenne végre épeszű embereket látni ebben az országban.
Akkor improvizálunk!
Csak azt szeretném mondani,
hogy új korszak kezdődik egy új Tadeusz számára,
aki senkire sem erőlteti rá magát, figyelmes, néha elérzékenyül…
- Jöjjön, amire minden gyerek várt… - Kezdünk.
…a betlehemes játék!
Nagy tapsot kérünk!
Hát…
Mária!
- József! - Engedd el!
- Ez… - Engedd el!
Add ide a pisztolyt!
Uramisten!
- Tadeusz, vedd el tőle! - Nyugalom! Csak…
Kazik, ne haragudj!
Gyerekek, maradjatok nyugton!
Emberek!
Ez csak játék!
Ez egy óvoda!
Minden rendben! Biztonságban vagyunk!
Ne aggódjatok!
Dietetikus vagyok.
Jesszusom!
Mi a helyzet, Tytus?
Figyelj!
Kérdeznék valamit.
Még hat hónapod maradt az oviból, ugye?
Az jutott eszembe,
mi lenne, ha mostantól veled jönnék.
Mint állandó felügyelőd.
De ez csak egy név.
Mert igazából…
úgy szeretnélek elkísérni, mint…
a haverod.
Na, benne vagy?
Gyere anyához! Gyere!
EGY ÉJSZAKA AZ ÓVODÁBAN
Hamarosan nagy leszel Meglásd, csak egy pillanat
Ha karjaimban elveszel Ne félj, senki sem bánthat
Mert apa itt van veled
Mert itt van a te drága jó apád
Mert apa itt van veled
Mert itt van a te drága jó apád
Leszel majd tíz, tizenöt, húsz éves
De a világ akkor sem idegeníthet el téged
Mert apa itt van veled
Mert a te drága jó apád Örökké vigyáz majd rád
Mert apa itt van veled
Mert a te drága jó apád Örökké vigyáz majd rád
Nemsoká te is apa leszel S az életed megváltozik
De nem leszel egyedül Mert nagypapa majd mindig segít
Mert apa itt van veled
Mert a te drága jó apád Örökké vigyáz majd rád
Mert itt van a nagyapád
Mert itt van a te drága nagyapád
Mert apa itt van veled
Mert a te drága jó apád Örökké vigyáz majd rád
- Látod, Eryk? - Igen, szerintem…
- Ki tudjuk ezt pofozni. - Igen.
A feliratot fordította: Usztics Lili