‫- הבלש פורסט -‬
‫- פסגת לומניקה, סלובניה,‬ ‫2633 מטרים מעל פני הים -‬
‫מאה ושתים-עשרה… מורב…‬
‫זוכר את ברטיסלבה?‬
‫מורבסקה. מור…‬
‫מורב…‬
‫רחוב מורבסקה 112.‬
‫דירה 15.‬
‫מורבסקה… 112.‬
‫דירה…‬
‫פראנה.‬
‫פראנה, לעזאזל.‬
‫פראנה.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫במה סיבכת את עצמך?‬
‫פראנה, לעזאזל.‬
‫לעזאזל.‬
‫במה היית מעורבת?‬
‫למגזר הפרטי יש יתרונות.‬
‫סחר בבני אדם?‬
‫- סלובקיה, אוקראינה, פולין -‬
‫אני צריך להגיע לשם.‬
‫את מכירה את המקום?‬
‫מכירה היטב.‬
‫פסגת לומניקה, סלובניה,‬ ‫2633 מטרים מעל פני הים -‬
‫המשימה הושלמה.‬
‫נדבר כשתחזור.‬
‫אבל יש לי כמה חששות.‬ ‫-אסור לך להתקשר אליי.‬
‫שכחתי.‬
‫אבל גם לך יש בעיות בזיכרון.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הלו?‬
‫אמרתי לך שעדיף להיפטר ממנו.‬
‫הוא כבר מזמן לא בשליטתך.‬
‫הוא רק יעשה לנו…‬ ‫-שקט.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני יודע איך למצוא את הרוצח של מקס.‬
‫לעזאזל!‬
‫משכמך ומעלה.‬
‫קשה למצוא מפקח כמוך.‬
‫אם ציפית לתשובה שנונה, תחזרי מחר.‬
‫יום רע?‬
‫לא. יום רגיל.‬
‫מספרי טלפון ושמות של אנשים‬
‫שאיתם מקס רוזבדובסקי ניהל קשרי ידידות.‬
‫אלו 205 שמות. כולם חשודים,‬ ‫על פי רוזבדובסקי האב. תסלח לי.‬
‫זה מהיום?‬
‫לא. הוא אוסף אותם כבר זמן מה.‬
‫אבא אכפתי.‬
‫הוא לא אמר את זה, אבל אני חושבת‬ ‫שסוכנים צפו במקס ובחבריו מזה זמן מה.‬
‫הם עשו עבודה גרועה.‬
‫הם חיפשו במקום הלא נכון.‬
‫או שהבן ידע,‬ ‫והראה רק את מה שהוא רצה להראות.‬
‫אשתך?‬
‫כן, ונדה.‬
‫אתם נראים מאושרים.‬
‫היא מתה.‬
‫לא ידעתי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫גליומה. לא היה לה סיכוי.‬
‫אני יודעת איך זה, אימא שלי…‬
‫אלו החיים.‬
‫- קובאליק, סטניסלב -‬
‫לכל הרוחות.‬
‫מה קרה?‬ ‫-איש משלנו ברשימה.‬
‫נינה, איפה סטז'ק? הוא הלך?‬
‫הוא בכלל לא הגיע היום,‬ ‫ואתמול הוא פשוט נכנס לכאן בסערה.‬
‫הוא מאחר בשעה.‬ ‫-אולי הוא חולה.‬
‫ואולי את מחפה עליו?‬ ‫יש לך סידורים מוזרים עם שוטרים מסוימים.‬
‫פורסט עבד עליי,‬ ‫זו לא אשמתי שהוא כזה ערמומי.‬
‫חכה כאן, בבקשה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אולגה סרבסקה.‬
‫אני זוכר.‬
‫סטז'ק בבית?‬
‫הוא מצפה לך?‬ ‫-כן.‬
‫הקדמתי קצת.‬
‫טוב…‬
‫אלך לחפש אותו.‬
‫סטז'ק.‬
‫אתה כאן?‬
‫סטז'ק.‬
‫אולגה?‬
‫אולגה, חכי.‬
‫אולגה!‬
‫סע… סע!‬
‫היי, אתם יודעים מי אני ומה לעשות.‬
‫לעזאזל!‬
‫איזה זין.‬
‫אולגה!‬
‫לעזאזל.‬ ‫-אולגה, חכי. בואי נדבר.‬
‫בואי נדבר, בבקשה.‬
‫בואי…‬
‫בבקשה… בואי נדבר.‬
‫תפתחי, את שומעת?‬
‫תפתחי!‬
‫ראית את זה, נכון?‬
‫ראית את זה.‬
‫באמת שלא רציתי שזה יצא ככה.‬
‫את שומעת?‬
‫אולגה.‬
‫אולגה!‬
‫טוב.‬
‫אני יודע מיהו הרוצח.‬
‫הסרטון שראית‬
‫זה אני…‬
‫ומקס.‬
‫הוא הגופה שמצאנו בנחל.‬
‫אלוהים, סטז'ק.‬
‫מה הייתי אמור להגיד?‬
‫מה יכולתי להגיד?‬
‫"ויקטור, אני מכיר את הבחור הזה.‬
‫"אין לו ראש, אבל אני מזהה את הקעקוע.‬
‫"אנחנו מכירים.‬
‫"שכבנו לפני כמה חודשים."‬
‫טוב.‬
‫אני אמצא אותו.‬
‫אבקש ממך רק דבר אחד.‬
‫אל תגידי שום דבר לוויקטור.‬
‫אעשה את זה בעצמי.‬
‫סטז'ק.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫לא תוכל לשנות שום דבר.‬
‫סטז'ק.‬
‫היית אמור לחזור אתמול.‬
‫טוב, סוף כל סוף.‬ ‫-שלום, יקירתי.‬
‫אבל ידעת שהטיסה שלי בוטלה.‬
‫לפחות תספר לי איך היה.‬
‫נהדר.‬
‫בשנה הבאה‬
‫השוודים ירכשו…‬ ‫-זוכר שאתה עם הילדים מחר?‬
‫אני יודע.‬
‫הבטחתי להם את ההרים.‬
‫הבטחת להם את ההרים?‬
‫מחר יש להם שיעור שחייה.‬
‫מה קרה?‬
‫אתה לא נמצא כאן, גיורד.‬
‫אתה לא נמצא כאן.‬
‫ואת?‬
‫איפה את?‬
‫אני בדרך חזרה. אהיה אצלך בעוד חצי שעה.‬
‫ויקטור.‬
‫ויקטור…‬
‫איך זה קרה?‬
‫לובוטרסקי הראה לי תמונה, כמו זו מהקרן.‬
‫הוא קיבל חלקים ממנה לאחר כל מקרה רצח.‬
‫הוא הכיר את הילדה.‬
‫זו הייתה קבוצה מאורגנת,‬ ‫ובראשה עמד לובוטרסקי.‬
‫ארגון פשע?‬
‫בכל מקרה, הוא חושש‬ ‫שהפרא שלנו יתקוף גם אותו.‬
‫אז יש לנו מניע.‬
‫לובוטרסקי אמר שהם משלמים על חטאים ישנים.‬
‫אבל אילו חטאים?‬
‫אבל למה הפרא התחיל עכשיו?‬ ‫זו תמונה מלפני 60 שנה.‬
‫הם פעלו גם אחרי המלחמה.‬
‫ואולי לקח זמן רב…‬
‫למצוא את כולם.‬
‫- מוזאון הטטרה -‬
‫עז הרים היא זן בסכנת הכחדה.‬
‫הן הסתגלו לחיים באזורים הרריים תלולים,‬
‫בשלג ובטמפרטורות נמוכות.‬
‫אנחנו צריכים מדריך.‬ ‫-כן.‬
‫…לתערוכה שלנו על מלחמת העולם השנייה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫פקד ויקטור פורסט, משטרת זקופנה.‬
‫רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫אני יודע מי אתה.‬
‫הבלש של הפרא…‬
‫מגיבונט.‬
‫איך אתה מכיר אותי?‬
‫מהטלוויזיה.‬
‫זה אומר לך משהו?‬
‫וזה…‬ ‫-זה לאון לובוטרסקי, אנחנו יודעים.‬
‫מי זו הילדה?‬
‫קשה לדעת מי מהן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היו כמה עשרות.‬
‫עליכם להבין שבמהלך המלחמה בפודהל‬
‫היו…‬
‫כמה טיפוסים סוררים.‬
‫בלשון המעטה.‬
‫מי כתב את זה?‬
‫זעקות לצדק, לזיכרון.‬
‫אני מנתח אותם כבר שנים.‬
‫מה גילית?‬
‫כאן העצורים חרטו…‬
‫את הצוואות שלהם.‬
‫את מילותיהם האחרונות.‬
‫לרוב זה ממוען לילדיהם.‬
‫אז התחלתי לחפש את הילדים האלו.‬
‫ההורים שלהם…‬
‫מתו בתלייה.‬
‫והכנופיה של לובוטרסקי טיפלה בבנות.‬
‫הן נעלמו ללא עקבות, ולא חזרו מעולם.‬
‫מלבד אחת שחזרה.‬
‫מירוסלאבה הגיעה לזקופנה‬
‫כמה שנים לאחר המלחמה.‬
‫בלילה, בעיצומה של סופת שלגים,‬
‫עם בטן ענקית.‬
‫היא ילדה על מפתן הכנסייה.‬
‫איש לא שאל כיצד היא הגיעה לשם?‬
‫אלו היו זמנים אחרים.‬
‫אישה לא נשואה, בהיריון.‬
‫בנוסף על כך, היה ברור שהיא יצאה מדעתה.‬
‫היא הסתובבה בקרופובקי וגררה איתה את בתה…‬
‫סיפרה בצעקות על שטן בעל עין אחת.‬
‫כמה שנים לאחר מכן, היא נמצאה מתה.‬
‫אף אחד לא בדק את סיבת המוות.‬
‫והלינה נותרה לבדה.‬
‫הלינה?‬
‫זה השם של בתה של מירוסלאבה.‬
‫השם שלה? אז… היא עדיין חיה?‬
‫כמובן.‬
‫היא דמות בולטת כאן.‬
‫אבל לעתים נדירות היא נראית בציבור.‬
‫הלינה שניידרמן, מבית קרול.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫לעזאזל, זה בלתי אפשרי.‬
‫את מבינה?‬ ‫-ממש לא.‬
‫אתה בורח מהמוזאון‬ ‫ועכשיו אתה מנסה להרוג אותנו. סע לאט!‬
‫פורסט!‬
‫אני לא מקרקוב, סרבסקה.‬
‫אני מכאן.‬
‫הלינה קרול‬
‫הייתה המנהלת של בית היתומים שבו גדלתי.‬
‫כאן, בפאתי זקופנה.‬
‫ולא זכרת אותה?‬
‫לא ראיתי אותה כבר 30 שנה.‬
‫אבל המטבע ההוא…‬
‫בפה של הלימוניוק, גם לה היה אחד כזה.‬
‫- אנטלובקה, 940 מטרים מעל פני הים -‬
‫חכה רגע.‬
‫הלינה קרול.‬
‫סוף כל סוף נזכרת.‬
‫לקח לך זמן.‬
‫תמיד חיבבתי אותך.‬
‫היית חכם ומתוק.‬
‫היית שונה משאר הילדים.‬
‫הלימוניוק.‬
‫קוטקו.‬
‫כל הרציחות האלו.‬
‫ורוזבדובסקי?‬
‫גם במשפחה שלו היו משתפי פעולה?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫יש לנו הוכחות.‬
‫של מה?‬
‫לא תוכלו להוכיח כלום.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫כבר הפרתם את שלוותי פעם.‬
‫אבל יש גבול לסבלנות שלי.‬
‫אני זוכרת את היום ההוא.‬
‫הילדים הקטנים…‬
‫רצו ללכת לנחל.‬
‫השארתי את השרשרת במגירה‬
‫כדי שלא יקרעו אותה.‬
‫מה התכוונת לעשות בו?‬
‫הייתי ילד.‬
‫היית מספיק גדול‬ ‫כדי לדעת מהו העונש על גנבה.‬
‫פורסט?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫ויקטור פרץ למשרד שלי‬
‫הוא רצה לגנוב את המטבע.‬
‫סתם שיחקנו.‬
‫ולא הייתי לבד.‬
‫בוודאי שלא.‬
‫חברך הטוב היה איתך.‬
‫והוא היחידי שהואשם.‬
‫אחים לנצח.‬
‫איבו.‬
‫אחים לנצח.‬
‫איבו!‬
‫קח את זה.‬ ‫-לכו מכאן!‬
‫גנבים!‬
‫משפחת פורסט רצו לאמץ אותי.‬
‫אבל הם שינו את דעתם, כששמעו שאני גנב.‬
‫אתה הרוצח?‬
‫איבו, תירגע.‬
‫את הבת של לובוטרסקי.‬
‫את יודעת מה זה אומר.‬
‫איבו!‬
‫תבטח בי, אחי.‬
‫בקרוב תרגיש טוב יותר.‬
‫ויקטור.‬
‫ויקטור, בגדת בי.‬
‫בגדת בי.‬
‫אולגה!‬
‫אולגה.‬
‫אולגה, תתעוררי. את שומעת?‬
‫- מבוסס על הספרים מאת רמיג׳יוס מרוז -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬