Štai čia pati karščiausia Diko vietelė.
Dešinėje pamatysite purvo plotelį su galbūt jo pėdsaku. Galbūt.
TERPINO TURAI
Ten stiebiasi medis, į kurį, pasak gandų, Dikas buvo atsirėmęs.
Atsiprašau, ar tai viskas?
Reklamoje pažadėtas ekskliuzyvinis susitikimas su Diku.
Taip. Ne, jų bus. Jų bus visa krūva. Taip.
Tai... Medžius paminėjau, tiesa?
Pagaliau!
Tai jis pats, po galais.
- Dikas Terpinas! - Viešpatėliau.
- Prasideda! - Dievuliau.
Kaip tai negalėjo?
Bičiuliai, juk buvom sutarę.
Jis turėjo čia būti, bet jam – autografų dalijimas.
Mes atvykom iš toli tam, kad mus apiplėštų Dikas Terpinas.
O jūs, atsiprašau, bet pasakysiu, antrarūšiai niekas.
Klausykit. Mes – ne niekas.
- Mes – Esekso gauja. - Taip.
Apie mus irgi rašo brošiūrose.
- Tikrai? - Dažniausiai.
Kai kada. Gerai jau, gerai.
Vieną sykį buvom paminėti brošiūroje.
Mama, nekenčiu jų. Kaip nesąžininga.
- Kas per š... - Šaunuolė, dukrele.
Patenkinti? Pažiūrėkit į Priscilos veidelį.
Ji kelias savaites laukė Diko apiplėšimo.
Taip! Tai nepriimtina!
Pinigai grąžinami nebus.
Bet mums buvo pažadėtas padorus kelių plėšikas. Įžymybė.
Tikiuosi, nesutrukdžiau?
Čia jau kita šneka.
Mes juos apiplėšėm pirmi!
Atleiskite,
bet negaliu leisti, jog šie nuostabūs daiktai
liktų šių beviltiškų kelių plėšikų rankose.
- Bravo. - Puiku.
- Puikus pasirodymas. - Jūs labai maloni.
Tad prieš išjodamas...
Ir jus, žinoma.
O, ne. Jis juk visų nebučiuos, tiesa?
Nors man labai patinka ši išskirtinė draugija...
Aš? Rimtai?
...pareiga šaukia, ir privalau ištarti jums au revoir.
Tai prancūziškai.
Jis kalba prancūziškai. Matei?
Negali tiesiog pavogt mūsų grobį ir visus išbučiuot.
Kas tu?
Tuoj pasakysiu, kas aš.
Rašai pilną vardą?
Taip. Minutėlę.
Štai.
„Timis Streptocidas“?
Tomis Silversidas. Klausykite.
Perduokite Dikui Terpinui, jog Hempstedas dabar bus mano teritorija.
Atėjo Tomio metas.
Perduosim, Tomi!
Iki pasimatymo, tikiuosi.
Noriu pasakyt, aš visada čia, bet jei tu užsiėmęs, viskas gerai.
- Viskas gerai. - Kas tau?
Nežinau.
Liaukis.
Tai bent kelių plėšikas.
ALUDĖ
DIKAS TERPINAS DALINA AUTOGRAFUS!
Pirmasis mano autografų dalijimo vakaras.
Negaliu patikėti, kad visi šie žmonės atėjo pas mane.
Esi žvaigždė, Dikai.
Kaip tau mano naujas parašas? Kietas, taip?
Taip, gan įmantrus. Kiek laiko jį raitei?
Keturias valandas. Bet, manau, spėčiau ir per tris.
Puiku.
Atleisk, kad vėluoju, Dikai.
Po to, kai brošiūroje apie Ochraganą buvo paminėta mano aludė, čia plūsta žmonės.
Teko priimti dar du darbuotojus, kad spėčiau.
Judu, prie darbo!
Teks juos išmesti. Tinginiai.
Tėti, atėjai!
Nemaniau, kad tai pasakysiu, bet aš tikrai labai didžiuojuosi...
...Beniu!
Jis – jau penkto lygmens mėsos dorotojas.
Šis vyrukas – mėsos magas. Paukštienos vunderkindas.
Skerdienos čempionas. O manimi nors kiek didžiuojiesi?
Nepritariu tokiam savęs aukštinimui.
Atėjau pažiūrėt į savo parduotuvės reklaminę iškabą.
„Eet Meet“.
Beje, jūs abu žodžius klaidingai užrašėte ir adreso nenurodėte.
Ne.
Taikau į pasąmonę.
Praleiskite. Atsiprašau. Praleiskite.
- Atleiskit. Atsiprašau. - Atleiskit.
Dikai, bėda. Čia pasirodė naujas kelių plėšikas.
Jis mus apiplėšė, išbučiavo žmones ir išpjaustė savo vardą man ant nugaros.
„Donis Superšika“?
Ne.
„Tomis Silversidas“. Sakė, kad Hempstedas dabar jo teritorija.
O tai blogai, nes čia ir yra Hempstedas.
- Taip, šaudė fejerverkus, pūtė dūmus. - Ir ką?
Ir su tankių bei žvilgančių plaukų prašmatnia šukuosena.
Žvilgančių plaukų prašmatnia šukuosena?
Tučtuojau privalau rast šį žmogų.
Koks jo ten vardas? Tamis Pesticidas?
Aš pasakysiu tau, koks mano vardas.
Kas toks šis banditas Šauniausias iš visų?
Kas toks šis dabita Madingais drabužiais?
Ar jis rūšiuoja šiukšles?
Ak, tuo nė neabejokit O ir labdarai jis mielai aukoja
Jis tik to neafišuoja
Ho! Tai Tomis Ho, ho!
Tomis, Tomis, Tomis Silversidas Tomis Silversidas, žinokit!
Šios dainos nespėsim baigti Jis jūsų gyvenimus sugebės pakeisti
Jo mirksiukai – įžūliausi Jo planai – klastingiausi
Pažiūrėkit, koks jis raumeningas
Pažiūrėkit, koks aš raumeningas
Nuo jo visi tiesiog alpsta Jis parašė savo teminę dainą
Pažiūrėkit, lyg juvelyras Taiso duris, kurias jis pats išspyrė
Ši daina jau baigias Tad dar sykį:
Jis Tomis, Tomis, Tomis
Tomis, Tomis, Tomis Silversidas
Neskubėk.
Aš Dikas Terpinas, tu apiplėšei mano gaują,
- o dabar mane kopijuoji. - Tave kopijuoju? Ne.
Mano smilius stilingesnis už visą tavo senamadišką kostiumą.
Raudona ir juoda, rimtai?
Dabar kas? 1733-ieji?
Amžina klasika.
Ir Hempstedas – mano teritorija.
Ir jei jo nori,
tau teks įveikt mane kaip karštas peilis įveikia keksą.
Puiku.
Kviečiu tave į dvikovą.
Ginklais nekovoju. Aš pacifistas.
Kaip tau maisto skulptūrų varžytuvės?
- Laimės geriausiai išpjaustęs daržoves. - Tu apie tai?
Kokie žirnių ankščių antakiai.
Itin tikslūs.
Tada mezgimo konkursas.
Kieno megztinis bus jaukiausias, to ir gauja.
Tu apie tai?
Dievuliau. Tik pažvelk į tą ripsą.
Pasaulinis lygis.
Gerai. Traukiam sunkiąją artileriją.
Kieno plaukai geriau plaikstosi vėjyje?
Briedi, trauk neįprastai didelę vėduoklę.
Taip. Štai šitaip.
Tu apie tai?
Noriu jo kondicionieriaus.
O aš noriu jį įtrint jam į plaukus.
Gerai. Dvikova.
Bet jei aš laimėsiu, dingsi iš Hempstedo ir manęs nebekopijuosi.
O jei aš laimėsiu, tu dingsi iš Hempstedo, o tavo gauja atiteks man.
Rytoj antrą valandą.
Prie lordo Rukvudo dvaro?
O rytojaus brošiūros antraštė:
„Dikas žūsta po mirtino ginčo“.
Ar ne geriau: „Dikas žūsta dvikovoje“?
Man patinka. Taip!
Jūs, turbūt, rašytoja.
- Taip. - Kas čia dabar?
O dabar išeinu!
Visiškas košmaras.
Dikai, palauk.
Išmokysiu tave to, ko seniai turėjau išmokyti.
Šnekamosios ispanų?
Gerai. Tavo eilė.
Nusitaikyk į taikinį ir šauk.
Gal nevadink jo taikiniu. Jis turi vardą.
Neturi.
Tai baidyklė, skirta tam, kad šaudytų jai į šiaudinę galvą.
Jis vardu Džiuzepė.
Jo tėvas – italas.
Turi du vaikus, skaliką ir mielą šiaudinę žmoną.
Kaip manai, ką jis mėgsta valgyti?
Nežinau.
- Pastą? - Dėl to, kad italas?
Šiek tiek rasistiška.
Jis nevalgo kieto maisto.
Jo dieta – kava ir limončelas.
Beveik visąlaik kliedi.
- Aišku. Prašau jį nušauti. - Negaliu.
Ką tik jį pažinau.
Ketvirtadienį plauksim jo gondola.
Tu ketvirtadienio nesulauksi, jei Tomis tave nudės.
Klausyk, Nel, ačiū tau už pastangas.
Bet, žinai, nesu toks nuožmus psichopatas kaip tu.
- Ačiū. - Be to,
savo ginkliuką daviau burtininkui Kregui.
Jis jį užkerės. Kad nė karto neprašautų.
O jei tai nepavyks, darysiu tai, ką visada.
Sugalvosiu planą chuliganą.
Su cinkeliu.
Tomis turi cinkelį. Jo cinkelis pralenkė tavo.
Nė velnio nepralenkė. Geriausiu atveju, mes susilyginom.
Ne, tavo cinkelį jis išsprogdino į daugybę mažų cinkelių.
Prašau tavęs susikaupti ir iššauti.
Žinau, ką tu darai. Matau, kas vyksta.
Aš tau rūpiu, tiesa?
Tik truputį.
- Nes mes – tikri draugai. - Gerai, tiek to. Mes – tikri draugai.
O dabar susikaupk ir pasistenk būt padoriu kelių plėšiku.
Šauk į Tomio tobulą, prašmatnią, seksualią galvelę,
kurią kada nors norėčiau pabučiuoti, jei jo nenušausi.
Kadangi esi mano draugė, šausiu jam į liemenį.
Ne, Dikai!
Nel, liaukis cypavusi.
Trukdai susikaupti.
Mus grobia. Supratau.
Štai jis.
Gerai. Neabejoji?
Pasitikėk manim. Nel padeda Dikui laimėti.
Mes padėsim Tomiui pralaimėti.
Bet Tomis nepralaimėjo nė vienos dvikovos.
Žinau tai, nes jis dar gyvas. Taip.
Trys žodžiai, mano drauge.
Sabotažas.
Eime.
Tomi.
Paleisk jį! Jis dūsta, o Briedžiui patinka kvėpuoti!
Atsiprašau.
Aš užsiimu Krav Maga.
Kartais aš persistengiu.
Jei atėjote prašyti manęs atšaukti dvikovą,
bijau, turiu jums pasakyti ne.
Šiaip jau norim, kad laimėtum.
Taip. Todėl ir atėjome tavęs išsivesti.
- Taip ir maniau! - Į aludę.
Išsivesti tave į aludę.
Ne nudėti. Kodėl norėtume tave nudėti?
Norim tave pažinti, supranti?
Galimas daiktas, būsi mūsų naujas vadas.
Suprantu jūsų užmačią.
Taip. Norite mane nugirdyti, kad pralaimėčiau dvikovą.
Juokauju, vyručiai.
Tomukas niekada neatsisako alaus.
Suprantate? Nagi.
Taip!
- Atsargiai. - Kas?
Bet pirma padarysiu dar 20 atsispaudimų.
- Vienas... - Netrukdysim.
Ne. Likit. Man patinka, kai į mane žiūri.
Vienas. Du... Akys į mane.
Žiūrėkit, kaip man lengva.
Kur aš?
Kur Nel?
Dėl bičiulės būčiau rami.
Ji čia – namuose.
Taigi, Dikai Terpinai.
Štai ir vėl susitikom.
Mes buvome susitikę?
Ne, nemanau.
Ledi Helen Gvinėrė, Sindikato vadė.
Esu apie jus girdėjęs. Jūs – didžiausia bosė.
Taip. Spėju, didžiausia bosė – aš.
O jūs pavogėte mano auksą.
Taip. Atsiprašau.
Grąžinčiau, bet kad jį kaipmat pralošiau.
Stačiau dviejų bobučių mirtinoje kovoje.
Vargšė Dorisė žiauriai pralaimėjo.
Labai trapūs kaulai. Ją teko iššluoti.
Siaubingas vaizdas.
Žinau.
Aš jus labai, labai atidžiai stebėjau.
Taip. Leiskite visų pirma pasakyti, kad atrodote labai maloni,
bet esu ką tik išsiskyręs su paskutiniu savo priešininku.
Džonatanu Vaildu.
Taip, todėl nesu pasirengęs vėl įsipareigoti.
Taigi, pagyvensiu vienas.
Gal nueisiu į porą greitų pasimatymų su priešais.
Tik pramogai.
Dikai, esu pamaloninta, bet jūs čia ne tam.
Nupjaukit virves.
- Įveskit tą kitą. - Atšok!
Aš einu, nebūtina manęs vilkti.
- Nel. - Dikai.
O Dieve.
- Mama? - Labas, brangute.
Taip!
Ponai, ką gersim?
Gal gero viskio?
Nuo jo tau krūtinė sužels.
Taip... O gal ko stipresnio?
Medicininio alkoholio, ką?
Tada ir tau sužels krūtinė.
Gerai, dički. O gal dar stipresnio?
Grynojo etanolio.
Nuo jo mirsi.
Vyručiai, tai skamba siaubingai. Gal išgerkim alaus?
O gal šito?
Pietų Amerikos Skorpionų romas.
Bent jau aš taip manau.
Etiketės nėra, nes jo gamintojai apako.
Tobula.
Ačiū, Maža Karen.
Skanaus.
- Už Tomį. - Už Tomį.
Aš būsiu jums puikus vadas.
Geras.
Sakei, kad jis stiprus.
- Ir yra! - Gerai.
Dar!
Ar valgai vaisių, brangute?
Tu siaubingai išblyškusi.
Taip, nes kažkas mane pagrobė.
Dieve, ar nuolat būtina tai daryti, mama?
O kaip tave prisikviesčiau? Pati neužsuki.
Vis dar negaliu patikėti, kad tai tavo mama.
Taip, tiek to. Nagi, sakyk.
„Tavo mama – Sindikato galva. Svarbus asmuo.
Tu niekada jai neprilygsi.“
Būtent dėl to pabėgau iš namų.
Aš ne apie tai.
Kaip ji gali būt tavo mama?
Jūs atrodot bendraamžės.
Liaukitės, pone Terpinai. Matau, ką darote.
Liaukitės.
Gerai, atsiprašau. Gali liautis flirtavęs su mano mama?
Akivaizdu, kad ji nori tave užmušt.
Užmušt aš jo nenoriu, pupuliuk.
Jei atvirai, esu jo lyg ir gerbėja.
Juk jūs – žmogus.
Dikas Terpinas, brošiūrų žvaigždė.
Nė vienos nepraleidžiu.
Bet turiu pasakyti, jog viršeliai jūsų neatspindi.
Nuolat sakau, kad mano šukuoseną jie vaizduoja ne itin energingą.
Visai neenergingą.
Dieve mano. Kankinkite mane. Maldauju, verčiau kankinkite.
Jei atvirai, todėl jus čia atsivedžiau.
Sveiki atvykę į Sindikatą.
Mūsų organizacija kontroliuoja kone visą kriminalinę veiklą šalyje.
Vaikų grobikus Kornvalyje, namų vagis Berkšyre
ir visus nekilnojamojo turto agentus Anglijoje.
Logiška. Žinojau, kad jie – blogis.
Bet tai dar ne viskas.
Mes didžiuojamės savo auklėjamosiomis programomis.
Auginame ateities kartų nusikaltėlius.
Taigi, ko mus moko ši istorija?
Palaikyti vietos verslą.
Beveik į dešimtuką, Edvardai.
Bet atsakymas – plėšti. Plėšti vietos verslą.
Šie rūmai beveik tokie pat nepaprasti kaip ir jūs.
Ačiū.
Mano senelis pastatė juos savo plikomis rankomis.
Ne, tai netiesa.
Statė 40-ies statybininkų būrys.
Taip, bet jis juos perdavo visą dieną, kasdien.
Nuostabi darbo etika.
Tai ko jums konkrečiai iš manęs reikia?
Noriu, kad prisijungtumėte, Dikai.
Mes kartu paversime jus tikra legenda.
O Dieve.
Dar po vieną, pone Silverslidės?
Atleiskit, vyručiai. Jūsų planas nutašyti mane neišdegs.
Stiprų alkoholį seniai pakeičiau senu geru vandeniu.
Žinojai, kad ketinom tave apmauti?
Baigiam. Viskas.
- Baigiam! - Pala! Gerai.
Nusiramink. Ramiai. Sėsk.
Mes būsim bendragaujai,
ir aš manau, kad jūs puikūs vyrukai.
Papasakokit apie save.
Briedi, ar buvai įsimylėjęs?
Kartą.
Siuvėją iš Sidkapo.
Susitikinėjom vasarą, susituokėm pavasarį.
Neįtikau jai.
Pabėgo su vietos sūrininku.
Iki šiol vos užuodęs bri, jaučiu nuoskaudą.
Onesti, o tu? Turi slaptų pomėgių?
Rašau eiles.
- Ne. - Taip. Turiu su savimi vieną.
Atsistok ir paskaityk.
- Ką, dabar? - Taip.
Gerai.
„Mėgstu rašyt eilėraščius,
bet nežinau,
ar kada nors patobulėsiu šioj srity...
- my.“ - Nuostabu.
- Labai gražu. - Nuostabu. Labai tau ačiū.
Paklausykit. Privalau paklaust.
Ar Dikas kalbėjo apie šitas?
Ar tikrai tai vien apie jį?
DIKAS SUSIDOROJA SU PRAKEIKTA KARIETA
Kai aš vadovausiu, brošiūrose rašys apie mus visus.
Pagalvokite.
Ir neprašykite sąskaitos.
Aš jau sumokėjau.
Ačiū, Tomi.
Didkepsnis.
- Šiaip jau aš... - Veganas. Žinau.
Tai grybų ir duonmedžio mišinys.
- Greičiausiai užnuodytas. - Liaukis, mieloji.
Mėginau tave nunuodyti vos kartą,
o tu kalbi apie tai visą gyvenimą.
Eime prie reikalo.
Aš noriu tau padėti, Dikai.
Pinigais, ištekliais, plaukų priežiūros priemonėmis. Viskuo.
Tau dirba minios nusikaltėlių. Kam tau jis?
- Jis niekam tikęs. - Aš nesu niekam tikęs.
Tiesą sakant, esu.
Bet jūs dar ir įžymybė, o tai reiškia, kad kvaila liaudis,
kad ir kaip būtų keista, nori būt apiplėšta jūsų.
Argi ne įdomu?
Turiu žavesio, kuriuo lengvai apžaviu mamytes.
Kas, jei padėčiau išplėsti jūsų legendą toli už Hempstedo ribų?
- Kur? Iki Kolčesterio? - Toliau.
Juk nekalbat apie Noridžą?
Kalbu apie visą pasaulį.
Žinoma, turiu galvoje Britaniją ir jos kolonijas.
Galėčiau padaryt jus žvaigžde.
Jums tereikia pasirašyti.
Nežinau, ledi Helen.
Tiesiog visa tai skamba kaip kažkoks... blogis.
Žinoma, kad blogis. Ji – blogis.
Nedramatizuok, brangute.
Visi mes truputį blogi. Antraip nebūtų įdomu.
Aš, žinoma, pamalonintas, bet po visko, ką mačiau,
suvokiau, kad laimei man nereikia nei turtų, nei šlovės.
Man tik reik mano gaujos.
Ir tajų masažo retsykiais.
Aš atsisakysiu.
Nel, mūsų laukia dvikova. Eime.
Jūs mūsų neišleisite, tiesa?
Tuomet bėgam.
- Taip. - Siaubingos manieros.
Tomis? Ką tai reiškia?
O Dieve. Jis dirba tau.
Žinoma.
Jis turėjo būt dovana jums.
Kad įveiktumėte jį itin jaudinančioje dvikovoje.
Bet, matydama, kad jūs tam per geras, pereinu prie plano B.
Tomis laimės.
Kai rytoj nepasirodysite dvikovoje, būsit apšauktas bailiu.
Brošiūrų herojumi taps Tomis,
ir viskas, kas buvo jūsų, pereis jam.
Tiksliau, man.
Paskutinis klausimas. Jūs laisva šeštadienio vakarą?
Mėgstate itališką maistą?
- Išveskite jį. - Išsinešti irgi tiks.
O etiopišką?
Tapos? Maži patiekaliukai.
Lyg mūsų gauja tau neatkeršys.
Įspėju dėl sarkazmo – tikrai taip!
Nekeršys, Eleonora.
Nes jei neatkalbėsi jų,
aš jį nudėsiu.
O dabar prašau tavęs, išsimaudyk ir pasidažyk.
Atrodai lyg būtum nakvojusi miške.
Būtent ten aš ir nakvoju.
TOMIS SILVERSIDAS - DIKAS TERPINAS BRIEDIS - NEL - ONESTIS
Eik, kirmine.
- Vyrai! - Rakink.
Nepasakėte, kaip išsikviest kambarių tarnybą.
O minibaras?
Imu nerimauti. Kur Dikas?
PAVARYK, DIKAI!
Jam nereikia tiek miegoti. Jis ir taip gražus.
Sveiki atvykę į šios dienos dvikovą Rukvud Tauerse.
Tomis Silversidas prieš Diką Terpiną.
Dar žinomą kaip Žmogus iš ateities!
Lorde, regis, nutarėme, kad jis – ne iš ateities.
Bet jis buvo višta?
Taip. Brošiūrose, regis, minėta, jog jis buvo višta.
Višta iš ateities.
Nagi, nagi, nagi.
Tai kur tupi tas Terpinas?
Ar jis – Terp-inas ar Terp-autas?
Ar Terpinas atitipens?
Žinau milijoną pokštų.
Palaukit!
Turiu žinių.
Diko Terpino nėra.
Jis mirė.
Ne!
- Jis išvyko. - Jis gyvas, Briedi.
Paliko šį laišką.
„Brangūs Nel, Briedi ir Onesti,
deja, mūsų santykiai nesusiklostė.
Noriu pabendraut su kitomis gaujomis.“
Tikėjausi, kad jį skaitysim tik mes vieni.
Per vėlu. Jau pradėjau.
„Briedi, tu pernelyg lipnus.“
Jutau, kad derėjo duot jam daugiau erdvės!
„Onesti, aš nesuprantu pusės to, ką sakai.“
Kurios pusės?
„Ir, Nel, šalia tavęs jaučiuosi prastai, nes tu geniali visame kame.“
- Taip. Tiesa. - „Iš esmės, jūs visi lepšiai,
išskyrus Nel,
ir neverti, kad už jus mirčiau.“
„Be to, man nepatinka Hempstedas.“
„Sudie amžiams. Dikas Terpinas.“
Nugalėtoju skelbiu Tomį Silversidą!
Dabar jis – naujasis Hempstedo kelių plėšikas!
Visi turite dešimt sekundžių išsinešdinti iš mano žemės.
Dešimt, devynios...
Tomi! Ačiū Dievui.
Kažkas čia ne taip. Dikas nebūtų mūsų palikęs...
Užsičiaupk, bukas plepy.
- Ką? - Tu dabar dirbi Tomiui Silversidui.
Atėjo Tomio metas.
...viena!
Išvertė Egidija Namavičė