Máte chvilku na zodpovězení pár otázek?
No, jsem svázaný, tak asi ano.
Výborně.
Mohl bych něco udělat lépe, abych vám dopřál lepší zážitek z oloupení?
Mohl jste vypálit varovný výstřel.
To by bylo děsivější než ten tanec se stuhami.
Jistě!
- Kašli na něj. Ty stuhy jsou super! - Ale varovný výstřel by šel taky.
- Musíš mě nejdřív varovat. - To bylo varování. Před tímhle.
Bože.
Dicku, přestaneš se vybavovat a půjdeš sem?
Nevybavuju se, Nell.
Získávám zpětnou vazbu.
Abych se jako lupič zlepšil.
Pardon. Mám ještě pár otázek.
Nemohl byste to vyplnit sám?
Prosím. Tužka.
Pak ji chci zpátky.
Tímto zahajuji schůzi Syndikátu.
Děkuji za účast.
Philipe, nenechala jsem vás minulý týden popravit?
Ne, nemyslím si, madam.
Tak dobře.
K nelegálním záležitostem.
Zdá se, že... Ne, pardon.
Nesoustředím se. Nemůžeme zkrátka...
Ne, prosím, madam. Ne. Mám tři krásné děti.
A jedno se skvělou osobností!
Děkuji.
Zdá se, že náš dostavník s kradeným zlatem byl ukradený.
To by se dít nemělo, že?
Je to nepřijatelné.
Kdo z vás přiblblých kreténů to dopustil?
No vy.
Cože? Opravdu?
Loupež se stala v Hempsteadu, který máte na zodpovědnost vy.
Syndikát vás zvolil lovcem zlodějů, abyste zajistil bezpečný průjezd
našemu pašovanému zboží, ne?
Pokud to nezvládnete, asi vás budeme muset nahradit.
Máte 24 hodin, abyste našel to zlato i zodpovědné osoby. Jinak...
- Je to jasné? - Naprosto.
Jen jeden muž je dost hloupý na to, aby kradl od Syndikátu.
Ano!
Konečně. Úspěšná loupež bez následků.
HLEDÁ SE ESSEXSKÝ GANG
ZCELA SMYŠLENÁ DOBRODRUŽSTVÍ DICKA TURPINA
Tak jo. Nedokážu to říct se 100% jistotou, ale myslím, že jde o zlato.
Jo!
Jo. To dává smysl, když je to tam i napsané.
- No jo. - Teda, pravé zlato.
Možnosti jsou bezbřehé.
Můžeme ho přetavit na zlaté lupičské kloboučky.
- Rozdávat je jako reklamu. - Tvůj mozek jen chrlí nápady.
I já mám jeden ujetý nápad.
Prodáme ho za peníze, nakoupíme jídlo a přežijeme.
To bude těžké rozhodování. Miluju klobouky. I přežití zní fajn.
Jsem pro reklamní předměty.
Pardon, dávám pozor. Ale je to tu úžasné.
Tohle je Eliza. Píše o nás. Vytváří legendu.
Teda. Krásně voníš.
- Ahoj. Čaroděj Craig. - Ahoj.
Dicku, prodat zlato za peníze je ohraný postup všech lupičů,
ale vy se snažíte být jiní.
Jo, musíme vymyslet originální koncept.
Já nějaké odkoupím.
Mám speciální alchymistický projekt,
kdy měním zlato na... budete koukat... na olovo.
Nemá to být naopak?
Bože. Stálo mě to majlant.
Už vím. Co ho prodat někde jinde?
Tak dostaneme peníze, ale taky se sblížíme na zábavném výletě.
A chrlí dál!
Skvělý nápad. A kam pojedete?
Poctivče, kde je to velké místo, jaks vyrostl? To s mostem a řekou?
A jsme tu. Londýn! S dlážděnými ulicemi. Když jste z Hempsteadu, je to ohromující.
Paráda! To je neuvěřitelné!
Chci vidět divadlo, katedrálu, londýnské třpytivé kobky.
Hele, prodává zvláštní klobouky!
Tady jsou! Mami! Tati!
- Poctivče! Zlato! - Je tu. Synku.
Vy budete Dick Turpin. Známe vás z plakátů s hledanými.
Přehánějí.
Co byl Poctivec malý, schováváme si je.
Tady je mu sedm. Moc roztomilý!
Mami! Přestaň. Děláš mi před bandou ostudu.
No, kdyby neměl podporu rodičů,
těžko by se stal takovým známým zločincem.
Když o tom mluvíme, neznáte někoho, kdo si chce koupit zlato?
Nechte to na mě, synu. Nenápadně se poptám.
Hej, Dereku!
Nevíš, kdo by chtěl koupit kradené zlato od hledaného lupiče Dicka Turpina?
Kolik zlata?
Kolik?
Asi 100 cihel. Kdyby...
Zatraceně, mají 100 cihel!
Sto cihel? Jsou za vodou!
Zkusím vám najít kupce!
Hej, Cathy, neznáš někoho, kdo chce zlato?
- Kolik? - To je šeptanda.
Jo. Šeptanda.
- Kde je zbytek? - Bude tu každou chvíli.
Dělají na tom naši nejlepší.
Mám tu zásilku.
Tuto bednu, která není plná zlata,
si vyzvedne můj syn, který není lupič.
- Rozumíte? - Jistě.
Hele. Tam na zdi je Dick.
Dobře.
Proč mu pomáháme? Přece nechceš, aby byl lupičem.
To bylo, než mi slíbil 5 % toho zlata
na útratu na exotických masných trzích v Londýně.
- Chceš říct... - Ano, Benny.
Ochutnáme žirafí karbanátky, zebří masové kuličky, šimpanzí žebírka...
Poslouchejte, mám kupce,
tak jsem nám na setkání zarezervoval temný kout.
Nezapomeňte, máme ho jen do 2:30.
Pak tu šestičlenná skupina prodává opium.
Tak jo. Nechte to na mně. Jsem skvělý vyjednavač.
Nejspíš. Dělám to prvně.
Vyjednávání nebude potřeba.
Dobrý večer, Turpine.
Wilde. Christophere, už máš spát.
Co tu děláte?
Jen jsme pro něco přijeli do města. Ale ne, počkat.
Jdu po vás. Očividně.
- Stráže, pohyb. - Jen klid.
Zůstaňte v klidu.
Neuniknete.
Jste obklíčení.
To by byla pravda.
Kdybych tu past neočekával a nepodplácel poslední týden vaše stráže.
A teď nadejde důmyslný zvrat.
To já jsem obklíčil vás.
- To jsi vážně udělal? - Ne, jen mě to napadlo. Představ si to.
- To by bylo skvělé. - Že jo?
Bude to následovně.
Odvedete mě přímo ke zlatu
a já vás odvedu přímo na šibenici.
Ale ne, už zase.
Tati, slíbil jsi mi zmrzlinu.
Fajn. A cestou si dáme zmrzlinu.
Víte, já jsem vegan, takže...
Mražený jogurt by šel.
- Bože, ten miluju. - Ne! To ne.
Jen klídek. Tak si dám sorbet.
Ta zmrzlina stejně není pro vás.
Teď se hněte, nebo moji muži zabijí vaše přátele, počínaje tímhle.
Jo! Nikdy mě v ničem nevybrali jako prvního.
Tohle ale není dobré.
Pomalu, bratře Wilde. „Turbana“ si odvedu já.
Jsem „Turpin“ s P. Pěkný kabát.
- Díky, Turbane. - Ustup, Gowe.
Ten jeliman s havraními vlasy je můj.
Jo, to je. Ale kdybys záhadně zmizel
nebo tě někdo zastřelil, tak bude Syndikát potřebovat nového lovce.
Mám na mysli sebe. Byl bych to já.
To jsem pochopil.
Wilde, vysvětlím ti to, ano? Zabiju tě a nahradím tě.
Jo, tvůj plán chápu.
Co...
Z cesty. „Turbot“ je můj.
„Turbot?“ Jsem Turpin.
Moment.
Sandro, jsi to ty?
Gowe! To snad ne!
- Měli jsme stejný nápad. - Asi jo.
- Zabít a nahradit? - Zabít a nahradit?
Jo. Jsme si podobní, že?
No, jak jsem řekla.
Nech to být. Utíkej, Christophere. Rozptyl je.
Panebože.
- A co Dick? - Nemáme na výběr.
- Jdeme! - Jo. Utečte! Zachraňte...
Už jsou pryč.
Utíkej, ty blbe!
Počkat, můj klobouk!
- Zachránils mi život. - O to nešlo.
Tudy, honem!
Uhni! Pohni se!
Ahoj chlapci.
Neutečeš, bratře Wilde.
- Uhni, Gowe. Jsou moji. - Sandro. Já byl první.
- Skočíme. - Blázníte? Mám na sobě hedvábí z Paříže.
Nemáme na výběr.
Dejte mi 15 minut na svlečení.
Honem!
Chci být lovcem lupičů.
Teď!
- Sakra. - Špatný nápad.
Není po všem.
Výborně. Další mrtvý vůdce. Jak dostanu dobré reference?
Není mrtvý. Utekl s tím se zmrzlinou.
Nemůžu popadnout dech. Nikdy jsem tolik neběhal.
Vzdáváme se! Hlavně už mě nenuťte běhat.
Cokoli, jen ne běhání!
Zvedni to. Nedělej si ostudu.
Ty jsi Wildeův syn, že? Jennifer?
- Jsem Christopher. - „Jsem Christopher.“
- Cože? - Jo, promiňte, s dětmi to neumím.
- Jsem lupičkou... - Už od 16.
Jak to víš? Kdo ti to řekl? S kým jsi mluvil?
Táta. Musím číst jeho zprávy, abych se stal dobrým lovcem lupičů.
Ale já chci být lupičem.
- Dokonce jsem vyrobil vaše kartičky. - Ty blbý...
Tak jo. Hele, jsem dobrá.
„Střelba sedm. Mazanost osm.“ Legenda.
„Vtipy jedna.“
Já jsem vtipná. Děsně.
Jsem ten nejvtipnější vtipálek v tomhle městě.
Já mám samé trojky.
Deset mám jen u strachování se. Tolik se nestrachuju, ne? Takový nejsem.
Jak jsi to řekl, strachuju se, že se strachuju.
- Strachuješ se. - Bože. Strachuju se!
Jo. Moosi, popadni to děcko, bude rukojmí.
Jdi na poštu. Hlídej to zlato. My s Poctivcem najdeme Dicka.
Chytrý. Potřebuješ někoho, kdo to tu zná.
Jsme ještě v Londýně?
- Jo. - Paráda.
Moje zbraň. Moje peněženka.
Klíče. To je hrůza.
To mi povídej. Koukni na moje vlasy.
Co to meleš? Jsou stejné.
- Jak je to možné? - Neznáš suchý šampon?
Víš, koho jste okradli?
- Syndikát. - To je reggae kapela?
Syndikát je nejobávanější zločinecká organizace na světě.
Moje organizace.
Teda, J-Dogu, to je neuvěřitelný. Jsi velký boss?
No, nejsem úplně ten největší boss.
Nejsi?
Jsem velmi vážený.
Ale ne boss. Spíš střední management?
Ne! Vyšší management.
Někdo je tu háklivý na téma velkého bosse.
Nejsem na to háklivý.
Řeknu to prostě, Turpine.
Vezmi mě ke zlatu a možná tě nechám naživu.
Jo. Ale jen pokud cestou zažijeme něco dojemného
a pochopíme, že nejsme až tak rozdílní.
Nestačí, když tě nezabiju?
Fajn.
Ale když nás hledají zločinci, měli bychom se maskovat.
Nebudeme se maskovat.
Štěstí, že jsme našli prádelní šňůru s takovým výběrem.
Bože. Zemřeme.
Dicku?
Dicku!
Poctivče, chodit uličkama a volat Dicka nám ho asi najít nepomůže.
- Dobře, nový plán. Vžijeme se do něho. - Nic horšího si neumím představit.
Jsem Dick.
Jsem lupič. Miluju lesklé oblečení a černou oční linku.
- Bože. - Ale honí mě.
Honí mě.
Má vyšší podpatky.
Bolí ho to.
Dicka to bolí.
- Bolest, okovy. - A?
Dick je připoutaný k nepříteli, který ho nenávidí. Musí...
Musí mezi sebou stavět mosty. Stavět mosty.
- Stavět mosty! - Jako kdybych věděla, o čem mluvíš.
Šli k řece. Pojď!
Co se to děje?
Nemůžeš být nenápadný?
Klid, J-Wizzle, vžil jsem se do role.
Jsem sestra Juanita O’Malleyová. Přes den jeptiška, večer toreadorka.
Mám i svoje heslo. „Olé, modleme se.“
Já mám taky heslo. „Zmlkni, pitomče.“
To se mi na tričko nezdá.
- Sluší vám to. Jablko zdarma? - Díky.
Vidíš? Když vysíláš pozitivní vibrace, vesmír se ti odmění. Někdy dokonce jablky.
Na dobré vibrace já nemám čas.
Můj syn je tam někde sám.
Zpětně viděno, vzít ho ve dvě v noci na šmelení se zlatem nebyl dobrý nápad.
Musí se učit. Jednoho dne mu předám svoje lovecké impérium.
Asi chce spíš kolo. Je mu devět, ne?
Já jsem v šesti bez licence prodával svačiny a provozoval tři nevěstince.
Co když to nechce?
Třeba chce být umělcem. Nebo baristou.
Nebo umělcem, co je barista, protože neprodá své hrozné umění?
Zeptal ses ho?
Čauky.
Poznala mě, nebo jen nesnáší jeptišky?
Utíkej!
Zase jsi prohrál.
To není fér.
Jak mám vyhrát, když si tahám sebe? Jsem ten nejhorší.
Tady být nemám.
Měl bych hledat Dicka a jeho dokonalé kotlety.
- Bude v pořádku, Moosi. - Jo, já vím.
Ty karty měly pravdu. Pořád se strachuju.
- Ty to nechápeš. - Je tam můj táta.
To asi je podobné.
Půjdeme se někam podívat, ať na to nemyslíme.
Táta mi tu nedovolí žádnou zábavu.
Rád bych, ale musíme tu zůstat a hlídat to zlato.
Jsi stejně nudný jako on.
Nejsem nudný. Jsem moc zábavný.
Tak proč máš jen tři body za zábavnost?
„Tak proč máš...“
Ukážu ti, kdo je nudný. Pojď.
Pořádně to rozjedeme.
Nezapomeň si kabát. Je tam zima.
Pojď, Christophere!
Hele, Dickův šátek.
Určitě skočil do řeky.
Dobře. Tohle je jen náhoda.
I kdyby přežil pád, jak zjistíme, kde vyplaval?
Vím, jak na to přijdeme.
Ne!
Už jdeme, Dicku!
Dobře. Takže je mi zima, jsem mokrý, mám rozmazaný make-up.
Je ztracený.
Vleče se to.
Je přespříliš...
Je přes...
Bože, převlek!
Našel si převlek!
Hele!
Dickovo oblečení.
Šel tamtudy.
Štve mě, že to vychází.
Hele, vím, kde jsme.
Sem.
A vítězí Albion Alf!
Teda, tajný klub rváčů. Hustý.
Dále nastupuje dámská seniorská divize.
Vsaďte si na Pekelnici Hildu
proti Ničitelce Doris!
Co děláš?
Mám z Doris dobrý pocit. Nemáš pět šilinků?
Vím, kde ta pouta sundáme. Pojď!
Majitel je můj klient.
Za malý poplatek mu poskytuju komplexní plán ochrany.
- Před kým? - Před sebou.
- Někde to tu bude. - Co horní zásuvka?
Poradím si.
- Spodní zásuvka? - Já vím. Všude se podívám.
Hledáte tohle?
Je od vás odvážné se tu ukázat, Wilde.
Dobré odpoledne, sestro.
Hola, señor.
Pokud si pamatuju, když jsem vás viděl naposled,
usekl jste mi palec.
Dlužil jste mi. Neměl jsem na výběr.
A nechal jsem ho zase přišít.
Jo, na špatnou ruku.
Bylo to čistě obchodní. Dostaňte nás z řetězů,
a nechám ho přišít na pravou ruku.
Tedy myslím na tu pravou.
Po tom všem, co jste pro mě udělal,
vám s radostí pomůžu.
A teď hlavní zápas.
V červeném rohu, který bude za chvíli ještě červenější,
Jonathan Wilde a sestra Juanita O’Malleyová.
A v modrém rohu
Jack „Železná pěst“ Broughton!
Slyšel jsem o něm. Je celkem dobrý.
- Počkat, vážně má železné pěsti. - No jo.
Strašná nehoda při tavení.
Až řeknu, začne souboj na život a na smrt.
Vyhraje ten, kdo nebude mrtvý.
- Co ho nechat vyhrát? - Cože? Je to na život a na smrt, idiote.
- Tři, dva, jedna. - Dva, jedna.
Utíkej!
Hej! V jámě smrti se nestřílí.
Jo.
- Co je? - Nenechám umřít kamaráda.
- Nejsme kamarádi. - Nastal konec.
Takže tě zabiju.
Kolikrát... Jo, já vím.
- A nahradím tě. - Jo, pořád ten plán chápu.
Ticho.
Na co čekáte, debilové?
- Utíkejte! - Měl jsem z tebe dobrý pocit, Doris.
Ozvi se, jo?
Přežijou.
Po Dickovi jde celé zločinecké podsvětí, asi není dobrý nápad obléknout se jako on.
Nell, můžu tak líp přemýšlet jako on.
Zkus to! Uvidíš.
Fajn.
- Jo. - Udělám to.
- Jsem Dick. - Jsem Dick. Jo.
- Motám se jako blb. - Skvěle.
Řeknu hloupý vtip.
Pletení, přátelství, veganství.
Lidi mě chtějí zabít,
ale já jsem tak ujetý, že se stavím na jídlo,
protože nač spěchat a dělat věci pořádně, že?
- Hej! - Jsem okouzlující, pozorný
a milý, ale to je nepodstatné.
Bože. Počkat.
Hele, díra po kulce.
Vidíš!
- A tady. - Panebože.
Někdo to jablko zabil. Víš, co to znamená?
- Nesnáší podzimní pochoutky? - Jsme na správné stopě.
- Nebo to, jo. - Jo.
- Nemůžu uvěřit, že to řeknu... - Dál uvažujme jako Dick.
Jo! Pojď.
Naštěstí byl vedle krejčí. Podívej se na můj oděv.
Prokrista.
A našel jsem tohle, zašiju tě.
Už jsi někdy prováděl operaci?
Ani ne. Jen alternaci.
Je to vlastně totéž.
Asi to olemuju slepým stehem.
Jo, bude to trošku bolet.
Něco mi povídej. Ať na to nemyslíš. Určitě toho máme kupu společného.
Nemáme společného nic.
Ano? Co je tvé oblíbené jídlo? Já miluju pečený květák.
Já jím vždycky hovězí a vlastním několik jatek.
Dobře. A oblíbené pití? Já mám slabost pro bezinkovou šťávu.
Já piju vodu a rum, ani jedno pro požitek.
- Máš rád roztomilé ježečky? - Nesnáším je.
- Já taky. - Blafoval jsem.
- Vlastně je zbožňuju. Co nejroztomilejší. - Já taky. Dvojité blafování.
Já věděl, že máme něco společné. Jsou to roztomilí ježečci.
No tak. Přiznej to. Stejně jako ve mně se i v tobě skrývá malý snílek.
Kdysi se tam snad skrýval,
ale život člověku sny rozmělní,
až zůstane jen to zlo, které lidé konají pro přežití.
To je neutěšené.
Tak, hotovo. Jaké to je?
Nerad to přiznávám, ale zdá se, že ti dlužím poděkování.
Nemusíš mi děkovat, J-Dogu. Jsme tým.
Zajdeme pro to zlato a pro moji bandu a tvého syna.
Pro Christophera, jistě.
Londýn není pro jeho jemnou duši to pravé místo.
Bez tatíčka po boku bude paralyzovaný strachem.
Tohle je zábava.
Až vyrostu, budu jako ty, Moosi.
Když ti to ve škole fakt nepůjde, mohlo by ti to vyjít.
Krvavé stopy vedou sem, ale není tu mrtvola. Mrtvý není.
- No jo. - A hele.
- Jehla a nit? - Vodítko.
Jistě, jo.
- Proč? - Jehla.
Hledám ji v kupce sena.
Já hledám. Co Dick hledá? Nit.
- Jasně. - Je žlutá.
- Žlutá značí zlato. - Jo.
Je poblíž zlata.
Šel hledat zlato. Jo.
Neznáme někoho, kdo má zlato?
- My máme zlato. - Jo! Nell!
- Jsi geniální. - Ty jsi geniální.
- Ano? - Vlastně ne.
Nevím, co jsi, ale... Prostě půjdeme.
- Jo. Kam že to jdeme? - Na poštu!
Tady je.
Pastva pro oči.
Pardon, špatná bedna.
Pastva pro oči.
To je obouvák?
Pastva pro oči.
Jak se leskne.
Čauky.
Zase já.
Vím, že jste si užívali tu chvíli,
ale musím vás opravdu rychle zabít.
Bude to za moment. Ano?
Jo? Koukej na tohle.
Pěkná ostuda, co?
Pardon. Nejde mi to.
Ty zmetku!
Nebo jde?
Nejde. Byla to jen klika.
Opatrně.
Nevím, jestli si to uvědomuješ, ale míříš tím na mě.
Ty mě chceš zradit.
Proč bych to zlato odevzdával, když tě můžu zabít a říct, že se nenašlo?
Proto jsem toto celé zosnoval.
Toto celé? I to, jak po nás šli Gow se Sandrou?
Ne, tu část ne, ale...
- A jak jsme skočili do řeky? - To taky ne.
A ten rváčský klub? To by stálo majlant.
Spíš jsem myslel tak celkově. Zabít tě, ukrást zlato, víš?
Co to naše souznění?
- Byla to hrůza. - Hrůza?
Jo, byla to hrůza, takový vztah se mi oškliví.
Sbohem, Dicku Turpine.
Hej! Lovče lupičů!
Odlovte od něj pracky pryč, jo?
- Cože? - Fajn, nejsem vtipná.
Ustupte, nebo ho střelím do té jeho blbé hlavy.
Byl to krásný den. Vtipnější klobouky jsem neviděl.
- Byly parádní. - Co je?
Chce Dicka střelit do jeho blbé hlavy.
Tvou blbou hlavu mám rád.
Přestanete s tou blbou hlavou?
- Christophere, co děláš? - Ztratil se a někdo ho musel pohlídat.
- Myslíš držet mě jako rukojmí? - Jo, rukojmí.
Zkřiv mu jeden vlas,
a zbytky Dickova mozku ozdobí tamtu zeď.
Co? A já se stanu vůdkyní? To zní hrozně.
Nebo ne!
Ale tady Jennifer...
Je vaše jediné dítě.
Dítě že je pro mě důležitější než sto cihel zlata?
Pořídím si dalšího syna. Takového, co si ve čtvrtek napíše úlohy.
Co si nebude zapomínat brýle na plavání.
A bude si pamatovat, co jsem mu řekl o rukojmích.
Červený kód!
Taková ostuda.
Pusťte mě.
Taky mi budeš chybět, snílku. Věnuj víc času synovi, ano?
Promiň, že jsme ti svázali tátu a hrozili ti smrtí.
To nevadí.
Lupič musí plnit svoje povinnosti.
Na.
Zábavnost deset.
Pojď.
Poslyš, neskládám lidem komplimenty, dokud jsou naživu,
ale dnes jsme si nevedli nejhůř.
Díky. Nic hezčího jsi mi neřekla.
- Víckrát to neřeknu. - Dobře.
Proč jsi tak skleslý? Měl jsi pěkný den.
- Měli bychom sem jezdit častěji. - Jo, bavil jsem se.
Ale jako bych ztratil kamaráda.
Já taky, chlape.
Ale máme to zlato a já vím, co s ním uděláme.
Jo!
Ratclyffe, sto cihel zlata na Doris.
Věřte mi, je to divoška.
Do toho, Doris.
Jonathane Wilde, drahý.
Nenašel jste mé zlato
a podle tohoto pamfletu jste plánoval Syndikát zradit.
Citovali mě chybně.
Ti novináři. To jsou opravdoví zločinci.
Odteď se už nikdy nesmíte podílet na žádné trestné činnosti v této zemi.
Ani na malých podvodech?
Ani na přepadení.
To je tak smutné.
Pápá.
Pusť mě, ty čuráku.
Sbohem, Wilde.
Tati?
Asi je načase pověsit řemeslo na hřebík a trávit víc času se synem.
Mimochodem tu pro tebe mám toto.
Pojďme domů.
Ukujeme plán na usmrcení Dicka Turpina.
Jen vtip. Pojďme na zmrzlinu.
DICK ŘÁDÍ S WILDEM V LONDÝNĚ
A tomu Turpinovi pošleme vzkazík, ano?
Křížovka!
Překlad titulků: Veronika Ageiwa